Справа № 206/5006/24
Провадження № 1-в/206/276/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро подання провідного інспектора Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене начальником відділу ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, засудженої 30.10.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 провідний інспектор Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , звернулась до суду з поданням, яке погоджене начальником відділу ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває вирок суду відносно засудженої ОСОБА_8 . Посилаючись на вимоги п.13 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 підтримала подання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена 30.10.2023 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 30.11.2023.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст.51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 вбачається, що ОСОБА_8 засуджена за крадіжку майна загальною вартістю 1499,04 грн. Правопорушення вчинене 09.09.2023.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становив 2684 грн.

Тому, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2684 грн. (1342 грн. х 2).

Таким чином, на день розгляду подання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_8 , наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст.5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023.

Суд звертає увагу, що суд звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь не відповідає положенням ч.2 ст.74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене начальником відділу ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2023 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.11.2024.

Суддя ОСОБА_1