ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 439/2251/21

Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/811/1304/23

Провадження № 51 - 1817 км 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 09 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України судимості не має,

за ст. 115 ч. 2 п. 10, ст. 152 ч. 5 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада

2023 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 115 ч. 2 п. 10 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;

- за ст. 152 ч. 5 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк

10 років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з 09 серпня 2021 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8

500 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Прийнято рішення щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 на території пам`ятки архітектури національного значення «Бродівський замок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік пожежної водойми, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, скориставшись своєю фізичною перевагою над ОСОБА_9 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, з метою подолання фізичного опору останньої, узяв рукою її за задню частину голови та тричі вдарив передньою частиною голови об металеву конструкцію оглядової естакади, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ран та саден в лобній ділянці голови. У подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на зґвалтування, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, затягнув ОСОБА_9 до берега пожежної водойми, де стягнув з неї одяг та, кинувши

ОСОБА_9 на землю, зґвалтував останню.

Під час насильницького статевого акту та подолання опору ОСОБА_9 у

ОСОБА_6 виник умисел на її вбивство. Діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 руками та з використанням паска від сумки ОСОБА_9 як петлі став стискати шию останньої, що призвело до настання її смерті внаслідок механічної асфіксії. Після чого з метою приховання злочину ОСОБА_6 спалив одяг та втопив тіло

ОСОБА_9 у пожежній водоймі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 5 КК України, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами. Зазначає, що суди нижчих інстанцій належним чином не перевірили та не спростували версію захисту про добровільність статевих зносин між ОСОБА_6 і ОСОБА_9 . Указує на те, що характерних для зґвалтування тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів ОСОБА_9 виявлено не було, остання добровільно пішла з ОСОБА_6 на територію пам`ятки архітектури національного значення «Бродівський замок», де провела з ним багато часу, що свідчить про наявність між ними стосунків. Указує також на те, що у ОСОБА_6 не було виявлено тілесних ушкоджень, які характерні при опорі жертви зґвалтування. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 була лише в трусах, оскільки за показаннями ОСОБА_6 вони купалися у водоймі. Вважає, що суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 419 КПК України зазначені доводи захисту, які були викладені в апеляційній скарзі, належним чином не перевірив та не спростував, свого рішення належним чином не мотивував. Крім того, указує на порушення судом апеляційної інстанції прав потерпілого, оскільки апеляційний розгляд проведено без участі потерпілого, якого не було належним чином повідомлено про судовий розгляд.

Заперечень на касаційну скаргу захисника від учасників судового провадження не надходило.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні висловив доводи на підтримання своєї касаційної скарги та просив її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 вважав касаційну скаргу свого захисника ОСОБА_7 обґрунтованою і просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 необґрунтованою і просила залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства та призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому

статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених

у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

При залишенні апеляційної скарги без задоволення суд апеляційної інстанції має зазначити підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, тобто процесуальний закон вимагає від суду проаналізувати доводи, викладені в апеляційній скарзі, і дати на них мотивовані відповіді. Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке веде до скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Захисник ОСОБА_7 не погодившись із висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 5 КК України, оскаржив вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2023 року до Львівського апеляційного суду, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив змінити вирок суду першої інстанції, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ст. 115 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, а також просив зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 , до 300 000 гривень.

Суд апеляційної інстанції розглянув кримінальне провадження в межах апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на вирок місцевого суду, належним чином перевірив доводи захисника про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 5 КК України, ґрунтується на припущеннях, не підтверджується дослідженими доказами, та про наявність між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відносин і добровільних статевих зносин, які аналогічні доводам його касаційної скарги, визнав їх безпідставними, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність зібраних доказів підтверджує винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 10, ст. 152 ч. 5 КК України.

Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином перевірили версію сторони захисту про наявність між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відносин і добровільних статевих зносин, обґрунтовано не погодилися з такою версією, спростувавши її сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суди дотримались зазначених вимог закону.

Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано послався, у тому числі, на такі докази.

Допитаний у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину визнав частково, повідомивши, що вбив ОСОБА_9 , проте заперечив її зґвалтування. Зазначив, що з ОСОБА_9 був знайомий рік, вони мали інтимні відносини і зустрічалися в лісі.

Потерпілий ОСОБА_8 - син ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_10 - мати ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 - чоловік ОСОБА_9 у суді показали, що ОСОБА_9 мала групу інвалідності через наявні психічні розлади, про наявність відносин ОСОБА_9 з ОСОБА_6 їм нічого не було відомо. Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина пішла разом з ОСОБА_6 , а також зазначив, що до події у нього з дружиною не було інтимних відносин приблизно місяць.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - працівники поліції у суді повідомили про те, що саме ОСОБА_6 вказав на місце розташування ОСОБА_9 у водоймі, тіло якої було оголене і мало тілесні ушкодження, а також було знайдено взуття та залишки спаленого одягу. Свідки зазначили, що ОСОБА_6 на місці події вказував на те, що намагався мати статеві зносини з ОСОБА_9 , проте остання відмовила.

Згідно з даними, які містяться в протоколах огляду місця події від 09 серпня 2021 року та огляду трупа від 10 серпня 2021 року, на трупі ОСОБА_9 була лише спідня білизна, а саме труси.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз від 08 жовтня 2021 року

№ 57/2021 та від 25 листопада 2021 року № 109/2021 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: - двійна, горизонтально розташована, циркулярно замкнута странгуляційна борозна на шиї; - синці на переднє-бокових поверхнях шиї з крововиливами у підлягаючих м`яких тканинах і в ділянці гортані; - рани і садна в лобній ділянці голови; - крововиливи в м`які тканини голови в лобній, тім`яних ділянках; - садно в лівій виличній ділянці; - синець і рана на верхній повіці правого ока; - садна в ділянці носа; - рани та садно на губах; - синці в ділянці нижньої щелепи, підборіддя; - синці на передній поверхні грудної клітки в ділянці рукоятки грудини, в лівій підключичній ділянці, в ділянці лівої клубової кістки; - садна на животі, на лівій боковій поверхні грудей, на лівій гомілці, на стегнах, в правій поперековій ділянці; - рана на п`ятому пальці правої кисті. Усі ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті. Смерть

ОСОБА_9 настала в результаті механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї тупими предметами та петлею через удушення. Зазначені ушкодження, виходячи з їх властивостей (синці, садна, рани, крововиливи), утворилися від неодноразової дії тупих предметів, ушкодження на шиї від стиснення органів шиї тупими предметами та петлею. Будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів ОСОБА_9 не виявлено.

Експерт ОСОБА_14 у суді підтвердив висновки зазначених проведених ним судово-медичних експертиз та повідомив, що труси на трупі ОСОБА_9 при огляді були пошкоджені.

За даними висновків експерта від 19 серпня 2021 року № 1269/2021-ім та

від 04 листопада 2021 року № 1642/2021-ім в слідах на марлевому тампоні з вмістом піхви ОСОБА_9 знайдені поодинокі сперматозоїди, які можуть походити від будь-якого чоловіка (чоловіків) з групою сперми (крові) В з супутнім антигеном Н або без нього та групою 0 незалежно від категорії видільництва, у тому числі і від ОСОБА_6 .

Експерт ОСОБА_15 у суді підтвердила висновки зазначених проведених нею експертиз та повідомила, що сперматозоїди могли потрапити у тіло жінки тільки від сперми чоловіка. Крім цього, вказала на те, що сперматозоїди можуть зберігатися у тілі живої людини до 7 днів, а у трупі можуть бути і до 2-3 місяців.

Згідно з висновком експерта від 21 жовтня 2021 року № 473/21ц у слідах світло-сірого кольору на шортах ОСОБА_6 виявлено клітини піхвового епітелію та антиген В ізосерологічної системи АВО, які можуть походити від ОСОБА_9 .

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав на те, що чисельні синці і садна на ногах, внутрішніх поверхнях обох стегон, поперековій ділянці, грудях та животі потерпілої, які не пов`язані з причиною смерті, але виникли незадовго до її настання, свідчать про тривалість їх спричинення під час примушування до вступу в статеві зносини і такі тілесні ушкодження характерні для насильницьких дій сексуального характеру стосовно жінки. Та обставина, що на тілі ОСОБА_9 в ділянці статевих органів не було виявлено тілесних ушкоджень, не свідчить про відсутність насильницького статевого акту, добровільне перебування особи у певній компанії може вказувати на спільність інтересів, а не намір на статеві стосунки.

Апеляційний суд звернув увагу на те, що вбивство ОСОБА_9 вчинено на початку серпня, коли літній одяг жінки не ускладнює доступ до шиї, а відтак для вбивства шляхом удушення немає потреби роздягати людину. Водночас обов`язкове оголення тіла вимагають саме статеві злочини і виключно ними зумовлюється необхідність роздягати жінку. Крім того, апеляційний суд зазначив про відсутність доказів того, що ОСОБА_6 раніше неодноразово вступав у статеві зносини з ОСОБА_9 .

Відповідаючи на доводи сторони захисту про відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , отриманих при опорі ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про проходження ОСОБА_6 експертизи на предмет виявлення у нього тілесних ушкоджень та відповідні висновки судових експертиз. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні і клопотання сторони захисту про призначення судових експертиз на встановлення наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Що стосується доводів касаційної скарги захисника про проведення апеляційного розгляду без участі потерпілого, якого не було належним чином повідомлено про судовий розгляд, то вони є безпідставними та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 405 ч. 4 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про апеляційний розгляд на 12 годину 00 хвилин

05 лютого 2021 року.

Згідно з журналом судового засідання від 05 лютого 2024 року та аудіозаписом цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_8 не з`явився в судове засідання та про причини неявки не повідомив, а також клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило. Вислухавши думки учасників судового провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції з дотримання вимог кримінального процесуального закону прийняв рішення про проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_8 .

Отже, доводи касаційної скарги захисника про допущені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими і такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків судів про доведеність вини

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 115 ч. 2 п. 10,

ст. 152 ч. 5 КК України, та правильність кваліфікації його дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суди нижчих інстанцій дотрималися вимог статей 10, 22 КПК України та врахували практику Європейського суду з прав людини, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу розглянуто у відповідності до вимог КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, не виявлено.

Покарання, призначене ОСОБА_6 , за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, воно відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

За таких обставин, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_7 та скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 не знаходить.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженого

ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3