Справа № 646/7246/24
№ провадження 1-р/646/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Блага І.С.,

за участю секретаря судового засідання Волікової Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора про роз`яснення ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.07.2024 у справі №646/7246/24,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської обласної прокуратури Лапіна Л.Ю. звернулася до слідчого судді з заявою, якою просить роз`яснити ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.07.2024 у справі №646/7246/24 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невиконанні обов`язку з розгляду клопотання від 14.06.2024 у триденний строк.

Прокурор посилається на те, що вищевказана ухвала слідчого судді є незрозумілою та потребує роз`яснення, оскільки клопотання ОСОБА_2 від 14.06.2024 фактично є заявою про надання копії рішення, прийнятого за результатами розслідування по кримінальний справі № 17060125, в частині його виконання в порядку ст. 220 КПК України (в ред. 2012 р.) прокурорами обласної прокуратури, які не є стороною у цій кримінальній справі.

В обгрунтування своєї заяви прокурор посилається також на те, що 26.07.2024 до Харківської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_2 , до якої додано копію вищезазначеної ухвали від 18.07.2024 у справі № 646/7246/24, якою зобов`язано уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, розглянути в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_2 від 14.06.2024 по кримінальній справі № 17060125. ОСОБА_2 неодноразово звертався до обласної прокуратури із клопотаннями про винесення службовими особами постанови про закриття кримінальної справи № 17060125, порушеної 10.08.2006 стосовно останнього за ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України (в ред.1960). Встановлено, що кримінальна справа № 17060125 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України (в ред.1960) за результатами досудового слідства з обвинувальним висновком направлена до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду по суті. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2007 кримінальна справа № 17060125 повернута до прокуратури м. Харкова для проведення додаткового розслідування. Відомості щодо зазначених злочинів, вчинених ОСОБА_2 , у зв`язку із набранням чинності 20.11.2012 новим Кримінальним процесуальним кодексом України, не вносилися, досудове розслідування слідчими органів прокуратури та територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, не проводилося, процесуальне керівництво прокурорами обласної прокуратури не здійснювалося. Разом з цим, відповідно до листа прокуратури м. Харкова від 23.05.2008 № 985-06 кримінальну справу № 17060125 за ч. 1 ст. 190 КК України для проведення додаткового розслідування направлено до СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Відповідно до наданої інформації СУ ГУНП в області від 18.10.2021 № 23873/119-24/01-2021, на підставі наказу від 31.08.2021 № 1756 за фактом можливої втрати матеріалів кримінальної справи № 17060125 проведено службове розслідування, матеріали якого 18.10.2021 направлено до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України. За результатами вивчення матеріалів службового розслідування другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, відомості за фактом можливої втрати кримінальної справи № 17060125 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися, кримінальне провадження не реєструвалося. Вжитими обласною прокуратурою заходами, місцезнаходження кримінальної справи № 17060125 не встановлено, відтак відомості щодо результатів досудового слідства по зазначеній кримінальній справі та копію прийнятого у ній рішення на цей час отримати не виявилося можливим. Зважаючи на викладене обласною прокуратурою 05.04.2024 за № 0000068 від 05.04.2024 за ч. 1 ст. 367 КК України, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом службової недбалості з боку працівників правоохоронних органів, що призвело до втрати матеріалів кримінальної справи № 17060125. Кримінальне провадження № 0000068 направлено до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для проведення досудового розслідування, яке на цей час триває. Отже, органом досудового розслідування, який проводив досудове слідство по кримінальній справі № 17060125 за обвинуваченням ОСОБА_2 , є колишній слідчий відділ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, місце розташування якого є територія Холодногірського району м. Харкова (вул. Ярославська 1/29) та проводилося воно відповідно до КПК України в редакції 1961 року, який на той час діяв.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання, подавши, кожен окремо, заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Скаржник у своїй заяві зазначив, що, на його переконання, ухвала слідчого є зрозумілою та не потребує роз`яснення.

Дослідивши доводи заяви прокурора та матеріали справи, приходжу до наступного.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.07.2024 у справі №646/7246/24 було задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, розглянути в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив з наступних обставин.

Відносно ОСОБА_2 порушено кримінальну справу № 17060125 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції 1960 року).

Відомості про закриття кримінальної справи № 17060125 відносно ОСОБА_2 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції 1960 року) або направлення до суду з обвинувальним актом відсутні.

Заявник ОСОБА_2 , 14 червня 2024 року, звернувся до Харківської обласної прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження. Докази розгляду клопотання заявника відсутні.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки уповноваженими особами Харківської обласної прокуратури, належним чином у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не було розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У постанові від 23.12.2023 у справі № 400/2839/22 Верховний Суд зазначив, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Рішення слідчих суддів, яке відноситься до системи судових рішень, визначених статтею 369 КПК, також об`єктом письмового роз`яснення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2023 у справі № 457/885/2224.

Отже, виходячи з принципу обов`язковості судового рішення, яке, крім іншого, має бути дієвим, з урахуванням принципу верховенства права, який, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу, з метою недопущення порушення принципу правової визначеності, вважаю за необхідне роз`яснити ухвалу слідчого судді від 18.07.2024.

Так, під час розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_2 було встановлено відсутність остаточного рішення у кримінальній справі № 17060125 відносно скаржника за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції 1960 року).

Матеріали скарги свідчать про те, що 19.12.2007 кримінальна справа була повернута судом прокурору для проведення додаткового розслідування.

Відомості про закриття кримінальної справи № 17060125 відносно ОСОБА_2 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції 1960 року) або направлення до суду з обвинувальним актом відсутні.

За правилами, встановленими пунктом 12 Розділу ХІ КПК 2012 року розслідування кримінальних справ, які направлялися до суду з обвинувальним висновком, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Та обставина, що матеріали кримінальної справи були втрачені, а відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з п.12 Розділу ХІ КПК 2012 року не внесені, не впливає на той факт, що держава досі не припинила кримінально-правове переслідування скаржника, оскільки жодним компетентним органом або посадовою особою такого рішення не приймалося.

Отже, з моменту порушення кримінальної справи відносно скаржника 10.08.2006 кримінально-правове переслідування скаржника триває вже 18 років.

ОСОБА_2 , звертаючись до керівника Харківської обласної прокуратури з клопотанням від 14.06.2024 про закриття кримінального провадження, не просив видати йому копію рішення за результатами розслідування у кримінальній справі, як про це зазначає прокурор у своїй заяві, а просив вчинити певну процесуальну дію закрити кримінальне провадження відносно нього.

При цьому ОСОБА_2 звертався до прокурора саме в порядку ст.220 КПК 2012 року.

З аналізу положень п.п. 5-12 Розділу ХІ КПК 2012 вбачається, що після набрання ним чинності будь-які процесуальні дії в межах кримінально-правового переслідування особи на стадії досудового слідства не можуть проводитися за правилами КПК 1960 року.

Таким чином, оскільки кримінально-правове переслідування скаржника триває, незважаючи на фізичну відсутність матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) у зв`язку з їх втратою, він має право на захист.

Реалізація такого права включає, зокрема, право на звернення до прокурора з клопотаннями в порядку ст.220 КПК у чинній редакції.

Оскільки на цей час вже не існує того органу прокуратури, який на момент повернення кримінальної справи прокурору для організації проведення додаткового розслідування представляв сторону обвинувачення у кримінальній справі відносно скаржника, а саме, прокуратури міста Харкова, то у цьому випадку треба виходити з загальних принципів діяльності прокурора, які закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України та Законі України «Про прокуратуру».

Так, згідно зі ст.15 Закону України «Про прокуратуру» керівник обласної прокуратури є прокурором у розумінні п.15 ч.1 ст.3 КПК.

Положеннями Наказу Генерального прокурора від 30.09.2021 №309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» на керівників обласних прокуратур, їх перших заступників та заступників, керівників самостійних структурних підрозділів обласних прокуратур, їх заступникам у межах повноважень, визначених цим наказом та іншими нормативно-правовими актами, покладено обов`язок забезпечувати єдину систему організації діяльності та взаємодії прокурорів у кримінальному провадженні, а також організацію діяльності прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, на засадах самостійності в процесуальній діяльності, диспозитивності та незалежності. Керівники обласних прокуратур, їх перші заступники та заступники згідно з розподілом обов`язків забезпечують нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до п.п.2, 9 ст.36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність усунення неясності в ухвалі слідчого судді від 18.07.2024 та її викладення у більш ясній і зрозумілій формі, яка не припускає кілька варіантів тлумачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.380, 368-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Заяву прокурора задовольнити.

Роз`яснити ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.07.2024 у справі №646/7246/24 таким чином, що керівник Харківської обласної прокуратури або прокурор Харківської обласної прокуратури, до посадових обов`язків якого входить здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, зобов`язаний розглянути клопотання ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року в порядку, який передбачено статтею 220 КПК України, у триденний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя І.С.Блага