Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 618/248/16-к
Провадження № 1-в/644/763/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеноговироком Дворічанського районного суду Харківської області від 18.05.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України-

В С Т А Н О В И В :

31.10.2024 року у провадження Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, яке обґрунтовано тим, що 24.06.2016 року до Куп`янського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» надійшов вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 18.05.2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевказаного вироку вартість викраденого ОСОБА_4 03.04.2016 року майна складала 660, 00 грн., що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

У зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння орган пробації на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, п.13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України звернулася до суду з цим поданням.

Представник Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, просив суд розгляд справи провести у його відсутність, подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання з`явився прокурор, клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе задовольнити подання, суд приходить до висновку про його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 18.05.2016 року вироком Дворічанського районного суду Харківської області області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт.

Згідно наданих матеріалів вирок набрав законної сили - 18.06.2016 р.

За вироком суду події відбулись 03.04.2016 року, вартість викраденого майна становить 660, 00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1378 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2016 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 1378 грн.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX , на підставі ч. 1 ст. 5 та ч. ч. 2, 3 КК України, суд вважає подання Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеноговироком Дворічанського районного суду Харківської області від 18.05.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18.05.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору для відома, начальнику Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1