ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/7554/23

пр. 1кп/336/530/2024

5 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Мала Токмачка, Пологівського (колишнього Оріхівського) району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_5 , перебуваючи на території полезахисних насаджень Пологівського району Запорізької області, на землі побачив предмет, зовні схожий на бойовий припас, а саме бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виробництва.

Далі, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, достовірно знаючи, що знайдений ним предмет відносяться до бойового припасу, придбав його шляхом привласнення знайденого, після чого переніс до двору свого домоволодіння за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу, орієнтовно до 15 години 00 хвилин 01.06.2023.

Після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на мопеді марки HONDA DIO без реєстраційного номеру, темно- зеленого кольору, переніс вищевказаний бойовий припас до території блок-посту «3-04», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на виїзді з м. Оріхів в бік с. Мала Токмачка, де за його допомогою вчинив погрозу вбивством працівникові поліції.

В подальшому, 01.06.2023 в період часу з 17 години 06 хвилин до 17 години 12 хвилини працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів, по вул. Овчаренка, на виїзді з м. Оріхів в бік с. Мала Токмачка виявлено та вилучено предмет, що за візуальними ознаками схожий на бойовий припас, а саме бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Крім того, 01.06.2023, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на погрозу вбивством працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, взявши із собою предмет, що схожий на бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, рухаючись на мопеді марки HONDA DIO без реєстраційного номеру, темно-зеленого кольору, від АДРЕСА_1 , прибув до території блок-посту № «3-04», що розташований по АДРЕСА_3 , де під час здійснення стабілізаційних заходів, а також у зв`язку з допущенням останнім порушення вимог Правил дорожнього руху України, був зупинений поліцейським СРПП ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_6 , що на той момент перебував у форменому одязі, згідно затвердженого графіку здійснював несення служби та відповідно виконував службові обов`язки, на вказаному об`єкті.

Перебуваючи на території вказаного блок посту, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перед ним перебуває співробітник поліції, висловлюючи своє непогодження щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, утримуючи в руці принесену з собою бойову гранату Ф-1, відкрито демонструючи співробітнику поліції можливість її застосування, реалізуючи свій злочинний умисел та не бажаючи від нього відмовлятись, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що вони викличуть побоювання у потерпілого за власне життя та здоров`я, виражаючись нецензурною лайкою, висловлюючи погрози вбивством поліцейському СРПП ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_6 , тримав пальці однієї руки на кільці бойового уніфікованого підривача гранати Ф-1, при цьому тримаючи гранату в іншій руці, тим самим демонстративно вказав на реальність погрози вибуху.

В цей час поліцейський СРПП ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_6 , сприйнявши погрози, як реальні, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , почав його вмовляти не застосовувати вищевказану гранату, попереджав про настання можливих тяжких наслідків у разі неприпинення останнім відповідних протиправних дій.

Однак, ОСОБА_5 не реагуючи на зауваження співробітника поліції та не бажаючи виконувати його законні вимоги з припинення своїх протиправних дій, усвідомлюючи їх протиправний характер, продовжував погрожувати останньому вищевказаною бойовою гранатою, при цьому, супроводжуючи свої дії погрозами вбивства на адресу співробітника поліції поліцейського СРПП ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_6 , демонстративно відокремив кільце бойового уніфікованого підривача, тим самим приготував бойовий припас до його застосування.

Після цього, ОСОБА_5 поклав предмет, що схожий на бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 до багажного відділення мопеду марки HONDA DIO без реєстраційного номеру, темно-зеленого кольору, на якому в подальшому покинув територію вищезазначеного блок-посту.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення, згідно яких він дійно при вищевикладених обставинах придбав вказаний вище бойовий припас гранату, який переніс додому та зберігав, а згодом, рухаючись на мопеді, у стані алкогольного сп`яніння вчинив гранатою погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу, коли обвинувачений був зупинений на блок-посту. У скоєному щиро розкаявся.

Зважаючи на відсутність з боку учасників судового провадження будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та за ч.1 ст. 345 КК, як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.

Питання призначення покарання судом вирішується у відповідності до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, де поряд із кваліфікацією дій винуватої особи враховується й ряд інших чинників.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання за вчинення злочинів суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості злочинів, які закон відносить до тяжких злочинів (ч.1 ст. 263 КК України) та до нетяжких злочинів (ч.1 ст. 345 КК України), фактичні обставини вчиненого, суд враховує і особу винуватого, який раніше не судимий.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за вчинення злочинів у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки судом встановлено, що обвинувачений винен у кількох злочинах, суд має призначити йому покарання за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 України.

При цьому, хоча судом і встановлено, що обвинувачений вчинив, зокрема, тяжкий злочин, він висловив критику до своєї протиправної поведінки, раніше до нього положення ст. 75 КК України судом не застосовувалися, наразі він судимостей не має. Перелічені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, що призначається за вчинені злочини, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, вказане покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так й іншими особами, тобто покарання, що призначається, досягнє мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Оскільки проведення судових експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз.

Клопотань про обрання запобіжний захід не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

В порядку ч.1 ст. 70 КК України та з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави витрати на проведення експертиз на суму 4302,00 гривень.

Речові докази: скутер «Хонда Діоп», сірого кольору, без номерниз знаків, що переданий ОСОБА_5 конфіскувати.

Речові докази: залишки гранати Ф-1, кільце від вказаної гранати, що передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речові докази: предмет, схожий на двоствольну рушницю, пороховий навісок в двох банках, шість предметів, схожих на набої до рушниці, що передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 за належністю.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1