ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5307/24
Провадження № 1-в/210/756/24
У Х В А Л А

іменем України

09 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

секретаря судового засідання Козіної В.А.

за участю:

прокурора Тузова С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Соломки О. про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством щодо засудженої ОСОБА_1 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Соломки О. про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством щодо засудженої ОСОБА_1 .

В судове засідання представник органу пробації не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Засуджена в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Прокурор в судовому засіданні вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року затверджено угоду про визнання винуватості від 01.03.2024 року укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області з одного боку та обвинуваченою за участю захисника, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Визнано ОСОБА_1 винною за ст. 357 ч.1, ст. 185 ч.4 КК України і призначено узгоджену між сторонами міру покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік. На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_1 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 27.05.2024 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст.51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону №3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону №3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові від 07.10.2024 року по справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду виснувала, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМДГ, наголосивши при цьому, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМДГ, здійснюється виходячи з розміру НМДГ, який діяв на час вчинення відповідного діяння.

При цьому, з вироку Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року слідує, що ОСОБА_1 засуджена за таємне викрадення чужого майна 09.02.2024 року вартістю 499,70 грн. та 10.02.2024 року вартістю 391,00 грн.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3028,00 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги у 2024 році становить 1514,00 грн. (3028,00 грн. х 50%).

Таким чином, діяння, за вчинення якого засуджена ОСОБА_1 , наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Аналізуючи вищенаведене та враховуючи, що ОСОБА_1 за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України завдала матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_1 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 357 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886-IX.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Соломки О. про приведення вироку у відповідність з діючим законодавством щодо засудженої ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 09.12.2024 року о 13-35 годині.

Суддя: В. Є. Сільченко