Номер провадження:1-в/521/1068/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «ОВК №14» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі, проведеному в режимі відеоконференції з ДУ «ОВК (№14)», провадження за клопотанням начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» відносно засудженого ОСОБА_4 щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., а саме призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Представник ДУ «ОВК №14» підтримав клопотання.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років позбавлення волі, за таємне викрадення чужого майна ( крадіжки), поєднані з проникненням у приміщення. На підставі ст.71,72 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 26.08.2020 та остаточно визначено покарання у виді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_4 вчинив шість епізодів таємного викрадення майна з проникненням до приміщення:

28.12.2020 на суму 1025, 00 гривень; 14.02.2021 на суму 900,00 гривень; 24.02.2021 року на суму 483,00 гривень; 01 березня 2021 року на суму 528,00 гривень; 02 березня 2021 на суму 449,00 гривень; 04 березня 2021 року на 1566,67 гривень.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений (у 2020, 2021 роки), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить у 2020 році -2102,00 гривень; у 2021 році 2270,00.

З вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням за ст.185 КК України, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року у справі N 493/300/21 слід привести у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших кримінальних правопорушень.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 26 серпня 2020 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі з іспитовим строком на два роки.

Враховуючи вищевикладене за вказаним вироком Балтського районного суду Одеської області від 26 серпня 2020 року, ОСОБА_4 також відбув покарання повністю, тому підлягає негайному звільненню з ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» відносно засудженого ОСОБА_4 приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. - задовольнити.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року у справі № 493/300/21 привести у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

У зв`язку декриміналізацією діяння, які вчинив засуджений за вироком Балтського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року у справі № 493/300/21, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1