Номер провадження:1-в/521/923/24
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ «Одеська виправна колонія № 14», клопотання засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник колонії подане клопотання підтримав.

Прокурор заперечувала проти клопотання вважаючи, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною ст.82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Вимогами ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України передбачено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії, слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і становлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що потеперішній справі ОСОБА_4 засуджений 08.10.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19.09.2018 року, кінець строку 19.09.2027 року.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Станом на день розгляду справи про заміну невідбутого покарання більш м`яким засуджений відбув більше половини строку призначеного покарання, за час відбування покарання характеризується посередньо, відповідно до ч.14 ст. 134 КВК України визнається таким, що не має стягнень, має 3 заохочень, на виробництві установи не працевлаштований. Але залучався до робіт по благоустрою території установи, на профілактичному обліку установи не перебуває, не бере участь у програмі диференційованого впливу.

Суд вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів те, що він став на шлях виправлення.

На підставі вищевикладеного, ст. 82 КК України, ст.372, 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1