Справа № 129/2828/20
Провадження №11-кп/801/925/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000236, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2020 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівна Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей, учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2, 263 ч. 1 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мар`янівна Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Мар`янівна Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2024 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2, 263 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ч. 5 ст. 185 КК України 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 15 ч.2 , 185 ч. 5 КК України 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 28 ч. 3, 194 ч. 2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_8 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано попереднє ув`язнення з 06.10.2020 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2 КК України та призначено покарання:

-за ч. 5 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 28 ч. 3, 194 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_9 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_9 зараховано попереднє ув`язнення з 06.10.2020 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2 КК України та призначено покарання:

-за ч. 5 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 5 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 28 ч. 3, 194 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_10 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_10 зараховано попереднє ув`язнення з 06.10.2020 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 510903 (п`ятсот десять тисяч дев`ятсот три) гривні 84 копійки.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 943525 (дев`ятсот сорок три тисячі п`ятсот двадцять п`ять) гривень 45 копійок майнової шкоди.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь Акціонерного товариства «УкрСибБанк» НОМЕР_1 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ять) гривень 90 копійок майнової шкоди.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 , маючи досвід злочинної діяльності, не бажаючи ставати на шлях виправлення, не маючи впродовж тривалого часу постійної роботи та достатніх доходів для існування, усвідомлюючи прибутковість злочинної діяльності, в червні 2020 р. запропонував своїм рідним братам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчиняти крадіжки грошових коштів з електронних програмно-технічних комплексів з вмонтованою спеціалізованою ЕОМ, призначених для здійснення автоматизованих операцій прийому-видачі наявних грошових коштів (далі банкомат), на що останні погодились.

Залучаючи вищевказаних осіб до складу організованої групи, ОСОБА_8 був упевнений в підтримці його пропозиції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони являються близькими родичами, спільно проживають та усвідомлюють відсутність постійних законних джерел доходу і, як наслідок, скрутне матеріальне становище.

Підґрунтям для створення вказаної групи стали довірливі та близькі стосунки що були між братами. Завдяки своїм діловим якостям, фізичним даним, організаторським здібностям та вольовим рисам характеру, ОСОБА_8 створив із вказаних осіб згуртовану та стабільну групу, в якій користувався беззаперечним авторитетом лідера.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, прагнучи швидкого збагачення, з метою заволодіння майном інших осіб, організував та очолив злочинну групу, до складу якої залучив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Як організатор та керівник злочинної групи, ОСОБА_8 виконував організаційно-розпорядчі функції: визначав час та місця вчинення злочинів, конкретні об`єкти злочинних посягань, забезпечував членів групи зброєю, боєприпасами до неї та вибуховими речовинами, безпосередньо вчиняв підриви банкоматів, розподіляв кошти, отримані в результаті злочинної діяльності, серед членів злочинної групи.

ОСОБА_9 діяв згідно із вказівками ОСОБА_8 : виконував визначені йому функції у складі групи, здійснював перевезення членів злочинної групи по автошляхах до місць вчинення злочинів, безпосередньо приймав участь у вчиненні крадіжок, прикриваючи та забезпечуючи дії ОСОБА_8 , спрямовані на заволодіння коштами, допомагав у знищенні перешкод по доступу до банкоматів, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їх злочинні дії не були викриті власниками майна чи іншими особами.

ОСОБА_10 діяв згідно із вказівками ОСОБА_8 : виконував визначені йому функції у складі групи відповідно до заздалегідь розробленого плану, переносив підготовлені інструменти та речовини, які використовувались під час вчинення злочину, безпосередньо на місці кримінального правопорушення своїми діями створював сприятливі умови для вчинення злочину, зокрема, для забезпечення безпеки членів групи під час вчинення злочинів спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їх злочинні дії не були викриті будь-ким.

Таким чином, втілюючи в життя злочинний план, відомий всім учасникам групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи в складі організованої злочинної групи, очолюваної ОСОБА_8 та об`єднаної єдиним умислом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення злочинного плану, провівши попередню підготовку, яка полягала у придбанні невстановленої слідством вибухової речовини, маскувального одягу військового зразка, у період часу з 05.07.2020 р. по 05.09.2020 р. вчинили на території Вінницької області ряд крадіжок та закінчених замахів на викрадення коштів з банкоматів, маючи при цьому стійкий намір продовжити свою злочинну діяльність, однак 06.10.2020 р. їх злочинні дії були викриті та припинені співробітниками поліції.

Так, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, відомого всім учасникам групи, з корисливих мотивів, пересуваючись на автомобілі марки «Kia Sorento», латвійський реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , 05.07.2020 р. о 03-00 год. прибули на околицю смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області.

У подальшому, відповідно до розробленого плану, спрямованого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, зупинившись на узбіччі автодороги, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», в якому на той час знаходились кошти в сумі 928100 грн., та який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що біля входу в магазин «Оптовичок». Прибувши до місця вчинення злочину, ОСОБА_8 підійшов до банкомату та вставив у отвір для видачі коштів один кінець гумового шлангу, а інший кінець вставив в ємкість з невстановленою газоподібною вибуховою речовиною. Після того, як речовина заповнила банкомат, ОСОБА_8 за допомогою мідного кабелю та електрошокера спрямував електричний струм до банкомату, чим спричинив вибух. Вказаними діями були пошкоджені захисні елементи банкомату та звільнено доступ до контейнерів з грошовими коштами. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищевказаний банкомат був пошкоджений та перестав функціонувати. Після цього, ОСОБА_8 за допомогою невстановленого вибухового пристрою пошкодив вхідні двері магазину «Оптовичок», чим звільнив прохід до частини банкомату, де знаходилися кошти. Присутній в цей час ОСОБА_9 , проник у приміщення, де перебував банкомат, та дістав звідти контейнери з грошовими коштами. В подальшому всі контейнери ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 помістили до заздалегідь заготовлених сумок, після чого покинули місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 таємно викрали з банкомату АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 928100 гривень, що у 884 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 р. становить 1051 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_8 , реалізовуючи відомий всім учасникам групи спільний план по вчиненню ряду корисливих злочинів, запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно вчинити крадіжку коштів з банкомату, на що останні погодились.

Так, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи у складі організованої групи, відповідно до заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, 19.07.2020 р. о 02-00 год. пішки прибули в м. Гайсин Вінницької області.

У подальшому, відповідно до розробленого плану, спрямованого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, повторно, умисно і узгоджено, пішли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: Вінницька область, м. Гайсин, вул. Першого Травня, 52, що біля входу в магазин «Зелений світ». Прибувши до місця вчинення злочину, ОСОБА_8 підійшов до банкомату та вставив у отвір для видачі коштів один кінець гумового шлангу, а інший кінець вставив в ємкість з невстановленою газоподібною вибуховою речовиною. Після того, як речовина заповнила банкомат, ОСОБА_8 за допомогою мідного кабелю та електрошокера спрямував електричний струм до банкомату, чим спричинив вибух. Вказаними діями були пошкоджені захисні елементи банкомату та звільнено доступ до контейнерів з грошовими коштами. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищевказаний банкомат був пошкоджений та перестав функціонувати. ОСОБА_9 , діючи згідно визначних йому функцій, слідкував за обстановкою навколо, забезпечуючи можливість негайно покинути місце вчинення злочину. Після вибуху, ОСОБА_10 проник у приміщення, де знаходився банкомат, та дістав з нього контейнери з грошовими коштами. В подальшому всі контейнери ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 помістили до заздалегідь заготовлених сумок, після чого покинули місце вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно таємно викрали з банкомату АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 22 400 грн., які ОСОБА_8 розподілив між членами очолюваної ним групи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_8 , реалізовуючи відомий всім учасникам групи спільний план по вчиненню ряду корисливих злочинів, запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно вчинити крадіжку коштів з банкомату, на що останні погодились.

Так, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі організованої злочинної групи, відповідно до заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, пересуваючись на автомобілі марки «Kia Sorento», латвійський реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , 21.08.2020 р. о 03.00 год. прибули в смт. Теплик Вінницької області.

У подальшому, відповідно до розробленого плану, спрямованого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, повторно, умисно і узгоджено, пішли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», у якому на той час знаходились кошти в сумі 230200 грн., та який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що біля входу в магазин «Дует», власником якого являється фізична особа підприємець ОСОБА_12 .

Прибувши до місця вчинення злочину, ОСОБА_8 підійшов до банкомату та вставив у отвір для видачі коштів один кінець гумового шлангу, а інший кінець вставив в ємкість з невстановленою газоподібною вибуховою речовиною. Після того, як речовина заповнила банкомат, ОСОБА_8 за допомогою мідного кабелю та електрошокера спрямував електричний струм до банкомату, чим спричинив вибух. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищевказаний банкомат був пошкоджений та перестав функціонувати.

Однак, спричинені вибухом пошкодження банкомату та спрацювання охоронюваної сигналізації не дали можливості ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 викрасти грошові кошти, так як останні, не бажаючи бути викритими, покинули місце вчинення злочину, тобто, не довели кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_8 , реалізовуючи відомий всім учасникам групи спільний план по вчиненню ряду корисливих злочинів, запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно вчинити крадіжку коштів з банкомату, на що останні погодились.

Так, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи у складі організованої злочинної групи, відповідно до заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, 05.09.2020 р. о 03-00 год. прибули в м. Гайсин Вінницької області.

У подальшому, відповідно до розробленого плану, спрямованого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, повторно, умисно і узгоджено, пішли до банкомату, у якому на той час знаходились кошти в сумі 1309100 грн. та який належить АТ «Укрсиббанк», що за адресою: АДРЕСА_5 .

Прибувши о 03-20 год. до місця вчинення злочину ОСОБА_8 підійшов до банкомату та вставив у отвір для видачі коштів один кінець гумового шлангу, а інший кінець вставив в ємкість з невстановленою газоподібною вибуховою речовиною. Після того, як речовина заповнила банкомат, ОСОБА_8 за допомогою мідного кабелю та електрошокера спрямував електричний струм до банкомату, чим спричинив вибух. Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищевказаний банкомат був пошкоджений та перестав функціонувати.

Однак, спричинені вибухом пошкодження банкомату та спрацювання охоронюваної сигналізації не дали можливості ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 викрасти грошові кошти, так як останні, не бажаючи бути викритими, покинули місце вчинення злочину, тобто, не довели кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, ОСОБА_8 за невстановлених слідством обставин, дати і часу, перебуваючи в м. Вінниці, придбав у невідомої особи 2 автомати, 6 гранат та 1437 патронів. Усвідомлюючи, що не має відповідного передбаченого законом дозволу на їх придбання, привласнив і перевіз на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та заховав у підсобному приміщенні.

Згодом з метою незаконного зберігання вищевказаної вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_8 у вересні 2020 р. помістив 2 автомати, 6 гранат та 1437 патронів у дерев`яний ящик та заховав у підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_6 , за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_13 , про що остання не була обізнана.

У подальшому, 06.10.2020 р. в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , працівниками поліції виявлено та вилучено автомат конструкції «Калашникова» АКС-74, калібру 5,45 мм № НОМЕР_3 , 1982 р.в., виробництва СРСР, автомат конструкції «Калашникова» АКМС, калібру 7,62 мм., серія НОМЕР_4 , № 385 (селектор перемикання режимів стрільби), номери якого знищені, 1970 р.в., виробництва СРСР, які згідно з висновком експерта № 368 від 21.10.2020 р. Вінницького НДЕКЦ МВС України являються нарізною автоматичною вогнепальною зброєю придатною до стрільби; 4 предмети еліпсоїдної форми зеленого кольору із гладкою поверхнею в конструктивному поєднані з металевим предметом циліндричної форми сріблястого кольору із зигзагоподібною пластиною, являються наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, які відносяться до бойових припасів; 2 предмети еліпсоїдної форми зеленого кольору із ребристою поверхнею в конструктивному поєднані з металевим предметом циліндричної форми сріблястого кольору із зигзагоподібною пластиною, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, які відносяться до бойових припасів; та 1437 патронів, з яких згідно висновків судової експертизи зброї № 380 від 28.10.2020 р. та № 368 від 21.10.2020 р., 833 патрони являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматними патронами калібру 5,45х39 мм. зразка 1974 р., призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (АКМ-74, РПК-74), 604 патрони бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, а саме автоматними патронами калібру 7,62х39 мм. зразка 1943 р., призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, РПК, РПКС).

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано:

- за ч. 5 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене організованою групою;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху, організованою групою;

- за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано:

- за ч. 5 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене організованою групою;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху, організованою групою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 кваліфіковано:

- за ч. 5 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене організованою групою;

- за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху, організованою групою.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 05.06.2024 в частині призначення покарання та вирішення цивільного позову через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, а також в частині вирішення цивільних позовів. Просить призначити остаточне покарання менш суворе, аніж сім років два місяці позбавлення волі, а також зменшити розмір майнової шкоди, яка стягнута на користь АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УкрСибБанк».

Апеляційна скарга мотивована тим, що при призначенні покарання суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання (визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину), а також особу винного, який позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій.

У апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також ставиться питання про зміну вироку в частині вирішення цивільних позовів потерпілих АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УкрСибБанк». Просять зменшити розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню на їх користь.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд не взяв до уваги визнання ними провини, каяття у вчиненому, позитивні характеристики. Крім того ОСОБА_9 зазначає про наявність утриманців (малолітньої дитини).

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисник адвокат ОСОБА_11 підтримали доводи апеляційних скарг обвинувачених з підстав, вкладених в них та просили задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_7 заперечила проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених вважаючи вирок суду в тому числі в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Висновки щодо призначення покарання ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості (є явно несправедливим) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018 (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як убачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом визнані обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також судом було враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, особу винного, який в силу ст. 89 КК України є таким, що немає судимості, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, має на утриманні малолітніх дітей. Поряд з цим суд врахував і те, що саме ОСОБА_8 являвся організатором злочинної групи, керував її діями.

Такі дані про обставини вчинення злочинів, їх наслідків у сукупності з даними про особу винного дали суду підстави для призначення мінімального покарання за найтяжчим злочином (ч. 5 ст. 185 КК України) в межах санкції частини статті про кримінальну відповідальність.

Повертаючись до доводів обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання суд зазначає, що за положеннями ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання, з-поміж іншого нижче він найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті.

У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Верховний Суд роз`яснив, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Проте встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння у вчиненні злочину) не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого злочину, через що призначення покарання ОСОБА_8 із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України є неможливим.

Висновки щодо вирішення цивільних позовів.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України під час ухвалення обвинувального вироку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також ч. 1 ст. 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У цьому кримінальному провадженні потерпілим АТ КБ «ПриватБанк» до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подано позов про стягнення майнової шкоди на суму 943525,45 гривень (т. 1, а. п. 90-92), яка складається із власне суми викрадених грошових коштів та вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого майна (терміналу). Розмір заподіяної шкоди повністю підтверджено як установленими фактичними обставинами (щодо викрадених грошових коштів), а також висновками експертів щодо вартості відновлювальних робіт.

Також потерпілим АТ «УкрСибБанк» до обвинувачених подано позов до обвинувачених про стягнення майнової шкоди, завданої злочином (т. 1, а. п. 150-151), яка підлягає у відновленні майна (терміналу та приміщення), розмір якого підтверджений наявними письмовими доказами.

Таким чином доводи апеляційних скарг обвинувачених про зменшення суми майнової шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілих, не ґрунтуються на законі.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду в частині доводів апеляційних скарг обвинувачених.

Інші питання, що вирішуються судом за наслідками апеляційного розгляду.

Проте установлено, що вироком місцевого суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 остаточне покарання визначено у виді трьох років десяти місяців позбавлення волі та початок такого строку ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, водночас судом ухвалено рішення про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зазначеним особам у строк покарання терміну попереднього ув`язнення з 06.10.2020 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Таким чином на момент апеляційного розгляду та ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного провадження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю відбули покарання, призначене вироком суду першої інстанції, через що їх необхідно звільнити з-під варти із зали суду у зв`язку з відбуттям покарання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000236, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 5, 15 ч. 2 185 ч. 5, 28 ч. 3 194 ч. 2 КК України залишити без змін.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та звільнити їх з-під варти з зали суду у зв`язку з відбуттям покарання.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: