Справа № 461/6444/24
Провадження № 1-в/461/171/24
УХВАЛА

12.08.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря Львівської багатопрофільної лікарні (№19) філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, засудженого вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022 за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі,

про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, на підставі ст.84 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

07.08.2024 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про звільнення його від подальшого відбування покарання у зв`язку з захворюванням на тяжку хворобу. Вказана заява мотивована тим, що у нього важке захворювання. На даний момент перебуває на лікуванні у терапевтичному відділенні Львівської багатопрофільної лікарні (№19).

Засуджений ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі, без участі захисника, та без проведення судового засідання в режимі відеоконференції через важкий стан.

Представник Львівської установи виконання покарань №19 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак його неявка згідно положень ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою не заперечив.

Лікар хірург-онколог Львівської багатопрофільної лікарні (№19) філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні висновок лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підтримав. Зазначив, що ОСОБА_5 перебуває в тяжкому стані, а подальше лікування засудженого ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі жодних результатів не дасть. Адміністрація Львівської багатопрофільної лікарні № 19 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області не може забезпечити лікування засудженого.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заяву засудженого та долучені до неї документи, матеріали особової справи на засудженого, суд приходить до висновку, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 6 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 КПК України, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання за хворобою.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

Згідно ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28.09.1973 №8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022, який набрав законної сили 21.04.2022, за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 остаточно за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2022 призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. Початок строку відбування покарання 30.07.2020. Кінець строку відбування покарання 30.07.2026.

Станом на день розгляду заяви, засуджений відбув більшу частину строку призначеного йому покарання 4 роки 13 днів, невідбута частина складає 1 рік 11 місяців 17 днів.

Згідно представленого висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого від 06.08.2024, ОСОБА_5 має тяжке захворювання, а саме: цироз печінки вірусного генезу (HCV), стадія декомпенсації, мінімальна активність. Портальна гіпертензія. Варикозно-розширені вени стравоходу ІІІ. Асцит. Недостатність хіатуса. Ерозивний гастрит. Хронічна анемія середньої важкості. Гіпертонічна хвороба ІІст., 1ст., ризик 3. ЗЗТБ в/ч обох легень (фіброз, щільні вогнища), кат 5.1. Хронічний комбінований геморой ІІ ст в стадії ремісії, стан після кровотечі з вузлів. Ендогенна енцефалопатія ІІ ст. Сенсомоторна полінейропатія нижніх кінцівок. Дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта з протрузіями L4-L5, L5-S1. Вертеброгенна люмбалгія, помірний больовий синдром.

Згідно Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, зазначених в Додатку 13 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767, наявне у засудженого ОСОБА_5 захворювання є підставою для представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 за №221-С-18 вбачається, що за час відбуття покарання він характеризується посередньо, за весь час відбування покарання стягнень та заохочень не має.

Відповідно до ст.ст.7, 8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Норми частини 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладають на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішення ЄСПЛ у справі «Коновальчук проти України» від 13.10.2016, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю, унеможливлює отримання ним належного лікування та догляду. Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо. З огляду на стан здоров`я засуджений втратив суспільну небезпечність. А відтак, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст.84 КК України, ст.152 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, на підставі ст.84 Кримінального кодексу України - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2022, звільнити від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час оголошення рішення в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.08.2024.

Суддя ОСОБА_1