Справа № 199/3484/24
В И Р О К

іменем України

08 жовтня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000252, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, раніше судимого:

-16 липня 2021 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі;

-07 березня 2023 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт;

не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25 лютого 2024 року в денний час доби (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який після цього неодноразово продовжувався, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , проводжав додому ОСОБА_7 , у котрого в нагрудній сумці, яка була відкрита, знаходився належний останньому мобільний телефон Samsung Galaxy М14 5G, imei 1: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, вартістю 6159 гривень 20 копійок. В цей момент у ОСОБА_4 , який був обізнаний про наявність вказаного мобільного телефону у потерпілого, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме означеного мобільного телефону.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, 25 лютого 2024 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в денний час доби (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), в момент, коли потерпілий ОСОБА_7 впав на землю, та з його нагрудної сумки випав мобільний телефон, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих та потерпілого, підняв з землі мобільний телефон Samsung Galaxy М14 5G, imei 1: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, який сховав у кишеню штанів, тим самим таємно викрав вищевказаний телефон.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 25 лютого 2024 року о 12:00 годині, прибувши до магазину «Сервісний центр», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, заклав його за 2000 гривень, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чи спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки у розмірі 6159 гривень 20 копійок.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю. Показав, що потерпілого до тих подій не знав. Точну дату пригадати не може, але здається було тепло, коли він разом з товаришем сидів в кафе. Поруч з ними потерпілий вживав алкогольні напої і через перебування в стані сп`яніння попросив їх довести його додому. Вони погодилися і повели потерпілого. Коли вони йшли, то потерпілий падав і у останнього в кущі випав телефон. Вони довели потерпілого до квартири і поверталися. Він побачив телефон в кущах і зрозумів, що це телефон потерпілого. Забрав його собі і здав в магазин за 2000 гривень. Отримані гроші витратив на випивку в той же день. У вчиненому розкаюється і просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 лютого 2024 року, ОСОБА_7 просить органи поліції вжити заходи щодо розшуку його мобільного телефону Samsung Galaxy М14 5G, imei 1: НОМЕР_1 , відсутність якого він виявив за адресою: АДРЕСА_4 .

За протоколом огляду місця події, 28 лютого 2024 року слідчим поліції з письмової згоди фізичної особи підприємця ОСОБА_8 проведено огляд приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами огляду вилучено наявний на стійці касира мобільний телефон «Samsung» темного кольору.

Постановою слідчого від 28 лютого 2024 року вилучений телефон визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілому.

Вилучений телефон додатково оглянутий згідно протоколу огляду речі 29 лютого 2024 року за участі потерпілого ОСОБА_7 . Встановлено, що вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy М14 5G, imei 1: НОМЕР_1 , темно-синього кольору. За результатами огляду ОСОБА_7 вказав, що вказаний мобільний телефон належить йому, що підтверджується наданими на телефон документами.

До матеріалів кримінального провадження долучено фото наданої потерпілим упаковки вказаного мобільного телефону.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 лютого 2024 року свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який 25 лютого 2024 року після 12:00 год. заклав мобільний телефон Samsung Galaxy М14.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 березня 2024 року свідок ОСОБА_10 впізнав раніше йому знайомого ОСОБА_4 , який 25 лютого 2024 року викрав мобільний телефон.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 березня 2024 року свідок ОСОБА_11 спізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який 25 лютого 2024 року проводив потерпілого ОСОБА_7 .

У відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1349/24 від 13 березня 2024 року, ринкова вартість мобільного телефону Samsung Galaxy М14 5G, темно-синього кольору, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 25 лютого 2024 року становила 6159,20 грн.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 248 від 23 квітня 2024 року, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості. За своїм психічним станом в той період він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, корисливим, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність в діяннях обвинуваченого декількох кваліфікуючих ознак, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно потерпілому повернуте, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше судимою за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має постійне місце проживання, де характеризується опосередковано, на наркологічному обліку не перебуває, має легку розумову відсталість.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щиросердне каяття.

У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті зазначено рецидив злочинів.

На час вчинення злочину за цим вироком ОСОБА_4 мав не зняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Оскільки наявність не знятої та непогашеної судимості за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є ознакою кримінального правопорушення за цим вироком, що впливає на його кваліфікацію, а наявність не знятої та непогашеної судимості за ч. 1 ст. 126 КК України не є судимістю за умисний злочин, рецидив злочинів в діях ОСОБА_4 відсутній.

Інші обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

До матеріалів кримінального провадження долучено вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2023 року, яким ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Згідно довідки Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, станом на 19 вересня 2024 року не відбутий залишок покарання за вказаним вироком становить 92 години.

З урахуванням викладеного, оскільки новий злочин вчинений обвинуваченим до відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків підлягає призначенню на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке підлягає перерахунку згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

До набрання вироком законної слід залишити раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково, у виді 32 (тридцяти двох) годин громадських робіт, які згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 4 (чотирьом) дням позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 4 (чотири) дні.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung Galaxy М14 5G, imei 1: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

08.10.2024