Справа № 675/1737/24
Провадження № 1-кп/675/159/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2024 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000706 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

04 листопада 2024 року близько 16 год 25 хв ОСОБА_3 перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_4 , який розташований по АДРЕСА_1 , де в цей момент у нього раптово виник умисел на незаконне проникнення до вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, ОСОБА_3 не маючи на те дозволу власника та законних підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право ОСОБА_4 на недоторканість житла чи іншого володіння, підійшов до деревяної хвіртки, через яку здійснюється вхід у домоволодіння, та шляхом застосування фізичного впливу на запірний пристрій, здійснив проникнення до подвір`я ОСОБА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_3 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку. Після чого він був помічений володільцем домоволодіння ОСОБА_4 , чим порушив конституційні права потерпілої на недоторканність житла та її володіння.

Крім того, 04 листопада 2024 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , під час спілкування з ОСОБА_5 , який перебував у даному будинку, у них виникли неприязні відносини, в ході яких у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно заподіяв один удар кулаком правої руки в область голови, від якого ОСОБА_5 впав на підлогу та ОСОБА_3 умисно заподіяв близько двох ударів правою ногою в область попереку із права для ОСОБА_5 .

Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді двох синців в праві поперековій ділянці, які належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Згідно зі змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та вказав, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 також написали заяви, в якій зазначили, що згодні із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлені з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у його добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, тобто заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень та у незаконному проникненні до житла особи.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується не задовільно.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначивши обвинуваченому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а надалі визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Як вважає суд, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

-за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1