Провадження №1-кс/522/5010/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000273 від 02.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000273 від 02.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за процесуального керівництва групи прокурорів Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 02.07.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України постановлено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до Закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, посилення охорони державного кордону, тощо.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотному зниженні її ефективності.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що в невстановлену дату та час, але не пізніше 22 год. 30 хв. 16 липня 2024 року, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Одеси, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, будучи обізнаним щодо ведення збройної агресії РФ проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, здійснював пошук та подальше пошкодження автомобілів, якими користуються військовослужбовці військових частин ЗС України, шляхом їх підпалів.

16.07.2024 у нічний час доби, але не пізніше 22 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в районі Об`їзної дороги АДРЕСА_2 , за географічними координатами 46.585080 (46°35'06.3"N), 30.773545 (30°46'24.8"E), побачив автомобіль «KIA Sorento», із номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », камуфляжного сіро-зеленого кольору, та який мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні військових частин ЗС України, в результаті чого у нього виник злочинний умисел на здійснення підпалу вказаного авто.

Надалі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді створення перешкод, ускладнення маневрів ЗСУ, зниження ефективності військових частин Збройних Сил України, в умовах воєнного стану і військової агресії РФ проти України, переслідуючи досягнення злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом вчинення підпалу автомобіля «KIA Sorento» н/з « НОМЕР_1 », з метою виведення з ладу транспортного засобу, який використовується у діяльності ЗСУ, приблизно о 22 год. 30 хв. 16.07.2024, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу пластикову ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, облив нею лобове скло автомобіля «KIA Sorento», із номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », який знаходився у користуванні військової частини Збройних сил України, та підпалив її, викликавши тим самим її займання.

Таким чином, унаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення пошкоджено моторний відсік, лобове скло та передню частину салону автомобіля «KIA Sorento», із номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », внаслідок чого вказаний автомобіль виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання.

17.07.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Громадянину України ОСОБА_5 17.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1141 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та надав покази по суті підозри.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про злочин ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 17.07.2024;

- протоколами огляду місця події від 17.07.2024, в ході яких виявлено спалений автомобіль «KIA Sorento» н/з НОМЕР_1 , до якого відповідно до показів ОСОБА_5 причетний саме він;

- протоколом затримання підозрюваної особи - ОСОБА_5 від 17.07.2024, який при собі мав ємність із запалювальною сумішшю;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.07.2024, відповідно до якого останній визнає свою вину у вчинені підпалів автомобілів військовослужбовців, у тому числі авто «KIA Sorento» н/з НОМЕР_1 , з метою отримання грошової винагороди;

- протоколом слідчого експерименту від 17.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 вказав на місцевості порядок своїх дій під час вчинення підпалів автомобілів військовослужбовців військових частин Збройних Сил України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

18.07.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, з боку підозрюваного ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України є підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за процесуального керівництва групи прокурорів Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 02.07.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Громадянину України ОСОБА_5 17.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1141 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та надав покази по суті підозри.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про злочин ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 17.07.2024;

- протоколами огляду місця події від 17.07.2024, в ході яких виявлено спалений автомобіль «KIA Sorento» н/з НОМЕР_1 , до якого відповідно до показів ОСОБА_5 причетний саме він;

- протоколом затримання підозрюваної особи - ОСОБА_5 від 17.07.2024, який при собі мав ємність із запалювальною сумішшю;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.07.2024, відповідно до якого останній визнає свою вину у вчинені підпалів автомобілів військовослужбовців, у тому числі авто «KIA Sorento» н/з НОМЕР_1 , з метою отримання грошової винагороди;

- протоколом слідчого експерименту від 17.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 вказав на місцевості порядок своїх дій під час вчинення підпалів автомобілів військовослужбовців військових частин Збройних Сил України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

18.07.2024 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 02.07.2024 року було продовжено до 4 (чотирьох) місяців, а саме до 17.11.2024 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, які караються позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Метою продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного є те, що він, перебуваючи на свободі, може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду в силу тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, а також часткової не контрольованості державних кордонів України у зв`язку з бойовими діями;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Під час вчинення злочину ОСОБА_5 отримував від невстановленої особи грошові кошти, різні поради та здійснював обмін різною інформацією та у своїй діяльності міг використовувати мобільні пристрої, комп`ютерну техніку, банківські картки, інші запалювальні заготовлені засоби, тощо;

незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, тощо. Під час досудового слідства ще не встановлені та не допитані всі свідки та причетні особи, з якими контактував ОСОБА_5 під час вчинення ним злочину, а тому існує зазначений ризик;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити надавати невстановленим особам будь-яку інформацію;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його антисоціальну поведінку, останній може продовжити свою злочинну діяльність та тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено, також не встановлення підстав для визначення застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження відносно підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000273 від 02.07.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, але в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 10.11.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1