ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 24.04.2023 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, без інвалідності, працевлаштованого в Одеському авіаційному заводі на посаді радіомеханіка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 24.04.2023 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що протягом лютого 2022 року - квітня 2023 року (точні дата і час не встановлені) він, діючи умисно, працюючи радіомеханіком 5 розряду по ремонту контрольно-вимірювальної апаратури ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5», знаходячись в робочий час на території зазначеного заводу за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), абонентський номер телефону НОМЕР_3 , здійснив фотофіксацію складових частин підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, підрозділів, об`єктів та озброєння, призначених для охорони і оборони міста Одеси від військової агресії російської федерації, які розташовуються на території ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5», а також на території розташованого поряд аеродрому «ІНФОРМАЦІЯ_6» у місті Одесі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 , 25.09.2022 року о 14:39 годин, 13.01.2023 року у період з 17:30 годин до 23:33 годин, 04.04.2023 року у період з 13:01 годин до 13:03 годин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи умисел на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, за умови, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, використовуючи власний мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), абонентський номер телефону НОМЕР_3 , під`єднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_3 , поширив у створеній ним в месенджері «Telegram» групі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій перебувало 10 учасників (абонентів), інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України, які виконують завдання у складі Сил оборони держави, на території аеродрому «ІНФОРМАЦІЯ_6» м. Одеси і на території ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою: АДРЕСА_2, їх озброєння та виконувані завдання.

Розповсюджені ОСОБА_9 повідомлення із вказаною інформацією автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) групи «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram» (станом на 06.04.2023 року, крім ОСОБА_9 , в групі перебували 9 учасників).

За змістом переданих ОСОБА_9 даних можливо ідентифікувати на місцевості розташування підрозділів Сил оборони (Збройних Сил України). Вказана інформація про розташування підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_3 , Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження. Розголошення зазначених відомостей в умовах воєнного стану може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційний безпеці України.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує, ознайомляться учасники telegram-групи «ІНФОРМАЦІЯ_2», бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), абонентський номер телефону НОМЕР_3 , під`єднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_3 , поширив, шляхом розповсюдження, для ознайомлення осіб у створеній ним telegram-групі (інструмент месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам групи)) «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій перебувало 10 учасників (абонентів), повідомлення, які є його власними висловлюваннями, наступного змісту:

- 25.08.2022 року, о 17:49 годин: «Все равно Одесса будет освобождена от бандеровской власти. Правда прогнозы… Не раньше, чем в следующем году. Еще надо ждать.»;

- 25.09.2022 року, о 14:43 годин: «А ничего, что сначала они первые нападать на русских начали? Москаляку на гиляку там. И москалей на ножи?»;

- 27.10.2022 року, о 16:18 годин: «Русские победят. Потому что они борятся против абсолютного зла.»;

- 13.01.2023 року, о 22:54 годин: «Наши Одессу еще не освободили. Это так.»;

- 30.01.2023 року, о 20:27 годин: «Если руске возьмут Одессу, то будет тишь игладь. И Божья благодать. И свет пропадать перестанет.))».

Поширені ОСОБА_9 повідомлення із вказаною інформацією автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам / учасникам) групи «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram» (станом на 06.04.2023 року, крім ОСОБА_9 , в групі перебували 9 учасників).

У вищезазначених повідомленнях, поширених ОСОБА_9 у створеній ним групі «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram», міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує, ознайомляться учасники telegram-групи «ІНФОРМАЦІЯ_2», бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення рівності громадян у їх конституційних правах, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), абонентський номер телефону НОМЕР_3 , під`єднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_3 , поширив, шляхом розповсюдження, для ознайомлення осіб у створеній ним telegram-групі (інструмент месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам групи)) «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій перебувало 10 учасників (абонентів), повідомлення, які є його власними висловлюваннями, наступного змісту:

- 25.08.2022 року, о 17:49 годин: «Все равно Одесса будет освобождена от бандеровской власти. Правда прогнозы… Не раньше, чем в следующем году. Еще надо ждать.»;

- 25.09.2022 року, о 14:43 годин: «А ничего, что сначала они первые нападать на русских начали? Москаляку на гиляку там. И москалей на ножи?»;

- 27.10.2022 року, о 16:18 годин: «Русские победят. Потому что они борятся против абсолютного зла.»;

- 13.01.2023 року, о 22:54 годин: «Наши Одессу еще не освободили. Это так.»;

- 30.01.2023 року, о 20:27 годин: «Если руске возьмут Одессу, то будет тишь игладь. И Божья благодать. И свет пропадать перестанет.))».

Поширені ОСОБА_9 повідомлення із вказаною інформацією автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам / учасникам) групи «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram» (станом на 06.04.2023 року, крім ОСОБА_9 , в групі перебували 9 учасників).

У вищезазначених повідомленнях, поширених ОСОБА_9 у створеній ним групі «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram», містяться висловлювання, що за своїм значенням спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується за:

- ч. 2 ст. 114-2 КК України: поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 436-2 КК України: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- ч. 1 ст. 161 КК України: умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000155 від 24.04.2023 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України у відкритому судовому засіданні в Малиновському районному суді м. Одеси.

06 листопада 2024 року між прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні (зі сторони обвинувачення) та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 (зі сторони захисту), на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та фактичних обставин кримінальних правопорушень, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Крім того обвинувачений, при укладенні угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, за вищевикладених обставин у повному обсязі.

Також, сторонами угоди узгоджено міру покарання, яке ОСОБА_9 повинен понести за вчиненні ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме сторони враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, серед яких одне, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, інші нетяжкі злочини, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та його похилий вік, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, а також відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, сторони дійшли згоди щодо можливості призначити ОСОБА_9 покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 114-2 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, та призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 436-2 КК України, призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 161 КК України призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити основне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Шляхом складання додаткових покарань, визначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - тобто взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 роки.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана обвинуваченим, його захисником та прокурором.

Так, під час судового засідання прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи, зокрема застосувати спеціальну конфіскацію, відповідно до вимог ст. 96-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в присутності свого захисника, під час судового засідання, повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, він винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України визнає беззаперечно, також визнає всі обставини формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється та угоду укладає добровільно. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Не заперечує сплатити судові витрати у даному кримінальному провадженні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні підтвердила добровільність згоди свого підзахисного, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_9 узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши матеріали судового провадження, вивчивши зміст угоди та вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків чи злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 474 КПК України - якщо угода досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що відповідно до приписів ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 161 та ч. 2 ст. 436-2 КК України є нетяжкими злочинами, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_9 , та те, що внаслідок їх вчинення завдана шкода лише державним інтересам, потерпілих у даному провадженні не має, суд вважає, що прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому вимоги ст. 52 КПК України також дотримано.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З врахуванням викладеного, а також те, що ОСОБА_9 беззаперечно визнав свою вину у вчиненому, обставини кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що кваліфікація його дій відповідає пред`явленому обвинуваченню, та кваліфікує його дії за:

- ч. 2 ст. 114-2 КК України: поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 436-2 КК України: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- ч. 1 ст. 161 КК України: умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

Слід зауважити, що оцінка доказів по кримінальному провадженню судом не надавалась, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.

В судовому засіданні встановлено, що: ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі, є громадянином України, сімейний стан - розлучений, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має, без інвалідності, до затримання був працевлаштований, має зареєстроване місце проживання на території м. Одеси; на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; повністю та беззаперечно визнає себе винним у вчиненому, осуджує свою поведінку та готовий нести відповідальність. Крім того, суд погоджується із наявністю встановлених сторонами обставин, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості) та відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Відтак, суд вважає, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, особи обвинуваченого та наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутності обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, що в своїй сукупності є підставою для застосування до нього положень ст. 69 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_9 узгодженої сторонами угоди міри покарання, а саме:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 114-2 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, та призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 436-2 КК України призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 161 КК України призначити ОСОБА_9 основне покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити основне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Шляхом складання додаткових покарань, визначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - тобто взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 роки.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин, а саме:

- мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), з абонентський номер телефону НОМЕР_3 ;

- персональний комп`ютерний системний блок (ПЕОМ)з позначенням на корпусі «TURBO COOLING SYSTEM» в якому наявний НЖМД.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 4 779 гривень 60 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_9 .

Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.

В рамках даного кримінального провадження, відповідно до протоколу затримання, 10.04.2023 року ОСОБА_9 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2024 року було застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Даний запобіжний захід востаннє було продовжено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2024 року.

На підставі викладеного, ОСОБА_9 , слід зарахувати у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення, знаходження під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме період з 10.04.2023 року (тобто з моменту фактичного затримання) до дня набрання цим вироком законної сили включно.

Враховуючи призначений вид покарання, суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін, як гарантію виконання вироку суду.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.11.2024 року між прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора (зі сторони обвинувачення) та обвинуваченим - ОСОБА_9 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 (зі сторони захисту), у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000155 від 24.04.2023 року, за ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Визнати винним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України - із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1, ч. 3 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна, проте з позбавленням права обіймати посади в оборонно промислових комплексах - тобто взаємопов`язаних та взаємозалежних промислових підприємств, науково-дослідних центрів, державних установ і організацій, які забезпечують військові потреби держави, виготовляють товари військового та подвійного призначення та все необхідне для їхнього виробництва на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» - залишити без змін. Запобіжний захід у виді тримання під вартою припиняє свою дію після набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, а саме період з 10.04.2023 року (з моменту фактичного затримання) до дня набрання цим вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року (справа № 522/7191/23, провадження № 1-кс/522/2204/23), 04.07.2023 року (справа № 522/10641/23, провадження № 1-кс/522/4201/23).

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази відповідно до постанови слідчого від 05.07.2023 року:

- мобільний телефон марки «OSCAL», модель «С 60» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), абонентський номер телефону НОМЕР_3 ;

- персональний комп`ютерний системний блок (ПЕОМ)з позначенням на корпусі «TURBO COOLING SYSTEM» в якому наявний НЖМД.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1