Справа № 545/4953/24
Провадження № 1-в/545/790/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Слобода, Буринського району, Смської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судима:

14.07.1999 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Звільнена 08.10.1999 року на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію» від 16.07.1999 року.

30.10.2000 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Звільнена 30.10.2002 року за відбуттям строку покарання.

07.10.2003 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. Звільнена 07.11.2003 року за відбуттям строку покарання.

02.12.2004 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2, 96 КК України до 2 років позбавлення волі, лікування від алкоголізму. Звільнена 02.12.2006 року за відбуттям строку покарання.

23.08.2007 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту. Звільнена 21.12.2007 року за відбуттям строку покарання.

20.05.2009 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту. Звільнена 18.09.2009 року за відбуттям строку покарання.

25.02.2010 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнена 02.04.2012 року умовно-достроково на невідбуту частину строку 9 місяців 28 днів.

29.08,2012 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 309 ч. 1, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі.

30.11.2012 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395, 185 ч. 2, 70, 70 ч. 4 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, зарахувати термін перебування під вартою з 29.08 по 04.11.2012 року. Звільнена 29.04.2014 року умовно-достроково на невідбуту частину строку 1 рік.

12.08.2014 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі.

29.12.2014 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 115 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

21.07.2015 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 9 років позбавлення волі, зарахувати термін перебування під вартою з 08.08.2014 року по 16.06.2015 року включно.

08.09.2015 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 307 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 9 років 1 місяця позбавлення волі, зарахувати період тримання під вартою з 08.08.2014 року по 27.08.2015 року включно, року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк період перебування під вартою з 08.08.2014 року по 29.01.2015 року включно таз 21.04.2015 року по 09.10.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнена 28.09.2022 року за відбуттям строку покарання.

05.04.2023 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ст. 190 ч. 1, 309 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі. Вирок набрав законної сили 06.05.2023 року.

засуджена:

18.05.2023 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ст. 263 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

28.11.2023 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 395, 309 ч. 1, 246 ч. 3, 185 ч. 4, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, зарахувати термін тримання під вартою з 30.03.2023 року по 21.12.2023 року.

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилаються на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджена ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частина перша статті 5 КК України встановлює правило за яким закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена 05.04.2023 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 12.06.2023 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 263 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та призначеного вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 05.04.2023 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Вироком Буринського районного суду Сумської області за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 395, 309 ч. 1, 246 ч. 3, 185 ч. 4 КК України від 28.11.2023 року ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 12.06.2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зі змісту вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 05.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 06.03.2023 року шляхом шахрайства заволоділа чужим майном, чим нанесла матеріальну шкоду у розмірі 323,00 грн. Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р.складав 1342,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2684,00 грн. Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за вищевказані дії ОСОБА_4 передбачена ст. 51 КУпАП, а тому, у зв`язку з частковою декриміналізацією, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити останню від відбування покарання.

За вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.12.2023 року ОСОБА_4 скоїла крадіжку чужого майна 27.01.2023 року на суму 400,00 грн.Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р.складав 1342,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2684,00 грн. Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за вищевказані дії ОСОБА_4 передбачена ст. 51 КУпАП, а тому, у зв`язку з частковою декриміналізацією, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити останню від відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання,- у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суму викраденого майна, за яку було засуджено ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що на останню розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р., який набрав чинності 09.08.2024р., яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироками суду за діяння, кримінальна караність якого усунута.

При цьому, суд саме звільняє засуджену від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Крім того, суд зазначає, що декриміналізація окремого епізоду не може вплинути на кваліфікацію дій засудженої та міру призначеного їй покарання.

Керуючись ст.ст 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання і пом`якшення покарання - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 караності діяння, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання:

-у виді 1 (одного) року обмеження волі за ч. 1 ст. 190 КК України по вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 05.04.2023 року;

-у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі за ч. 4 ст. 184 КК України по вироку Буринського районного суду Сумської області від 22.12.2023 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.12.2023 року до покарання: за ч.1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці; за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту, строком на 4 (чотири) місяці; за ч. 3 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 12.06.2023 року, остаточно вважати засудженою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5