Справа № 953/5339/23
н/п 1-кс/953/6085/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0000024 від 05.01.2023, за підозрою: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, про здійснення спеціального досудового розслідування -

-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 05.01.2023 за підозрою громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 05.01.2023 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05.00 за наказом Президента Російської Федерації Володимира Путіна Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ, Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації та інші підконтрольні військові та збройні формування.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про

правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_9 набув повноважень депутата Ізюмської районної ради Харківської області VIII скликання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Згідно з положеннями ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; 4) не розголошувати відомостей, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, інших відомостей з питань, що розглядалися на закритих засіданнях ради чи її органів і не підлягають за їх рішенням розголошенню, та відомостей, які стосуються таємниці особистого життя депутата місцевої ради або виборця, що охороняється законом, чи стали йому відомі у зв`язку з його участю в депутатських перевірках; 5) не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад; 6) не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов`язані зі здійсненням ним депутатських повноважень.

Стаття 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» закріплює обов`язки депутата місцевої ради у раді та її органах , згідно з якою депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який будучи депутатом Ізюмської районної ради Харківської області VIII скликання, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Ізюм Харківської області, в невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 20.08.2022, виник спільний з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також є депутатом Ізюмської районної ради Харківської області VIII скликання, злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи депутатом Ізюмської районної ради Харківської області VIII скликання, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Ізюм Харківської області, в невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 20.08.2022, виник спільний з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також є депутатом Ізюмської районної ради Харківської області VIII скликання, злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел ОСОБА_9 , діючи умисно, свідомо, за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , перебуваючи на території м. Ізюм Харківської області, в невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 20.08.2022, надали представникам окупаційної адміністрації допомогу у відновленні та будівництві моста у АДРЕСА_3 для забезпечення безперешкодної переправи з боку смт Борова військової техніки збройних формувань держави-агресора та гуманітарної допомоги від держави-агресора з метою ведення бойових дій проти України, а також вивезення на територію держави-агресора рф врожаю сільськогосподарських культур та інших матеріальних ресурсів.

Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, свідомо, за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , підтримуючи рішення та дії держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора щодо відновлення та будівництва вказаного моста, реалізуючи таке рішення керували процесом його відновлення та будівництва, а також здійснювали добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні, а саме організовували збір, завантаження на транспортні засоби, доставку колод, труб та плит до місця будівництва моста, їх вивантаження та подальше укладення.

Надалі, у липні 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Ізюм Харківської області, діючи за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, домовившись з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, вивезли зі складських приміщень, які знаходились поблизу автошляху Київ-Харків-Довжанський (на горі Крем`янець), де розташовувались військовослужбовці рф, 300 тонн насіння соняшника, яке належало ОСОБА_10 , та перевезли його на склади, розташовані по АДРЕСА_3 , для подальшого його транспортування та продажу у м. Валуйки та м. Щебекіно рф. За реалізований врожай ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ОСОБА_10 не розрахувалися, після чого отримані грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 частково привласнили, а частково передали представникам збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

У подальшому, у серпні 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на території с. Гороховатка Ізюмського району Харківської області, діючи за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, вивезли зі складських приміщень ТОВ «Нива-2006», директором якого є ОСОБА_11 , 360 тонн насіння соняшника, яке в подальшому вивезли для реалізації у м. Валуйки рф, після чого отримані грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 частково привласнили, а частково передали представникам збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Крім того, наприкінці липня початку серпня 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на території с. Бахтин Ізюмського району Харківської області, діючи за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, прибули до громадянина ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , з трьома вантажними автомобілями марки «КАМАЗ» з причепами, та повідомили, що у разі відмови передати насіння соняшника, яке перебуває у власності ОСОБА_12 , для його подальшої реалізації на території рф, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з військовослужбовцями рф заберуть насіння примусово, а у випадку добровільної його передачі пообіцяли після реалізації сільськогосподарських культур передати ОСОБА_12 12800 рублів за одну тонну насіння соняшника. Діючи під тиском ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_12 завантажив належні йому 60 тонн насіння соняшника у три автомобілі марки «КАМАЗ» з причепами, яке в подальшому під керівництвом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було вивезено для реалізації у м. Валуйки рф, після чого отримані грошові кошти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 частково привласнили, а частково передали представникам збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Також, в середині серпня 2022 року ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Ізюм Харківської області, діючи за попередньою змовою та в групі зі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на реалізацію і підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також добровільний збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, свідомо, налагодивши стійкі зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, прибули разом з військовослужбовцями рф до громадянина ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , та наказали, щоб останній надав належні йому вантажні автомобілі «Volvo» та «DAF» для перевезення сільськогосподарських культур зі складу, який розташований по АДРЕСА_3 , до м. Щебекіно рф. Після цього ОСОБА_13 надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 два вказаних вантажні автомобілі з водіями, на яких під керівництвом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у подальшому вивезено зі складу, розташованого по АДРЕСА_3 , сільськогосподарські культури до м. Щебекіно рф.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

На думку сторони обвинувачення наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч.1 ст. 111-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З огляду на те, що підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 переховуються від органів досудового слідства та суду на території Російської Федерації, постановою слідчого від 24.03.2023 підозрюваних оголошено розшук на території України. Здійснення розшуку підозрюваних доручено Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення вважає, що притягнути ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не видається можливим, що є підставою

для проведення спеціального досудового розслідування. Розгляд даного клопотання вважає за можливе провести без допиту свідків.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання підтримала, прохала про його задоволення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на його необгрунтованість.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з підстав неможливості узгодження позиції з підозрюваним.

Клопотання розглядається слідчою суддею в порядку ст.297-3 КПК України за участі особи, яка подала клопотання, та захисників.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши додані до клопотання документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 05.01.2023 за №0000024, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.111-2 КК України внесені до ЄРДР 05.01.2023 за фактом того, що Ізюмським РВ УСБУ в Харківській області в ході проведення контррозвідувальних заходів встановлено громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є депутатами Ізюмської районної ради Харківської області та які надавали допомогу представникам рф у проведенні підривної діяльності проти України. Останні, перебуваючи на території Ізюмського району Харківської області в період окупації з 24.02.2022 здійснювали передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним воєнізованим формуванням держави-агресора та здійснювали господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частиною другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436,437, 438, 439, 440, 441, 442,443, 444, 445, 446, 447 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

22 березня 2023 року у даному кримінальному провадженні керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000024 від 05.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави- агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави- агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

22 березня 2023 року у даному кримінальному провадженні керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000024 від 05.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави- агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави- агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить ст.135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також ст.136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасво окупованій території України, територіх держави, визнаної Верховною Радою України державою -агресором, у випадку обгрунтованої неможливості їй такої повістки згідно частинами 1,2-4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, з огляду на наведені положення закону, ст.278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 нарочно повідомлення про підозру у день його складення та повісток про виклик на 28, 29, 30 березня 2023 року, на 23,24,25 квітня 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, внаслідок не встановлення їх місцезнаходження на території України, а також перетону державного кордону та знаходження їх на території РФ, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 24.03.2023, №81 (7741) від 20.04.2024.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується документами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 набули статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, тобто наявності обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення;

- що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави- агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави- агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється, останій є громадянином України та осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, тобто у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави- агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави- агресора, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, останій є громадянином України та осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», строк дії якого неодноразово продовжено по теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про здійснення тимчасового досудового розслідування слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даних, які містяться у протоколі огляду від 09.01.2023; показань свідка ОСОБА_15 , які містяться у протоколі допиту від 06.01.2023; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться у протоколі допиту від 06.01.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться у протоколі допиту від 08.01.2023; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2023 з довідкою до протоколу; показань свідка ОСОБА_16 , які містяться у протоколі допиту від 08.01.2023; показань свідка ОСОБА_12 , які містяться у протоколі допиту від 08.01.2023; показань свідка ОСОБА_17 , які містяться у протоколі допиту від 08.01.2023; показань свідка ОСОБА_18 , які містяться у протоколі допиту від 06.01.2023; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.01.2023 з довідкою до протоколу; показань свідка ОСОБА_19 , які містяться у протоколі допиту від 11.01.2023; показань свідка ОСОБА_20 , які містяться у протоколі допиту від 11.01.2023; показань свідка ОСОБА_21 , які містяться у протоколі допиту від 17.01.2023; показань свідка ОСОБА_22 , які містяться у протоколі допиту від 17.01.2023; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться у протоколі допиту від 02.03.2023; показань свідка ОСОБА_23 , які містяться у протоколі допиту від 02.03.2023; показань свідка ОСОБА_24 , які містяться у протоколі допиту від 02.03.2023; показань свідка ОСОБА_25 , які містяться у протоколі допиту від 02.03.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Щодо наявності фактів, визначених ч.1 ст.297-4 КПК України, слідча суддя зазначає наступне.

Частиною 8 ст. 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Так, органом досудового розслідування, шляхом розміщення оголошення повного тексту на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 24.03.2023, №81 ( НОМЕР_3 ) від 20.04.2024 було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до слідчого відділу УСБУ в Харківській області на 28,29,30 березня 2023 року, на 23,24,25 квітня 2024 року для проведення відносно них процесуальних та слідчих дій. На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не з`явилися та про поважні причини неявки не повідомили.

В ході розгляду клопотання, слідчою суддею досліджено лист начальника Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_26 від 12.04.2024 щодо виконання доручення в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000024 від 05.01.2023, згідно з даними якого, ОСОБА_8 у вересні 2022 року виїхав разом із своїми родичами до РФ. При цьому згідно наявних баз даних ОСОБА_8 у період з 24.02.2022 року офіційно не перетинав державний кордон України. За отриманими даними ОСОБА_8 на сьогодні перебуває на території РФ. Його близьких родичів на території м. Ізюм Харківської області не встановлено.

Крім того, відповідно до даних, які містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_27 від 27.12.2023, останній надав пояснення про те, що ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю до деокупації м.Ізюм. 10.09.2022 покинув територію України та переховується в РФ.

Крім того, в ході розгляду клопотання, слідчою суддею досліджено лист начальника Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_26 від 12.04.2024 щодо виконання доручення в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000024 від 05.01.2023, згідно з даними якого, ОСОБА_9 у вересні 2022 року виїхав разом із своїми родичами до РФ. При цьому згідно наявних баз даних ОСОБА_9 у період з 24.02.2022 року офіційно не перетинав державний кордон України. За отриманими даними ОСОБА_9 на сьогодні перебуває на території рф. Його близьких родичів на території м. Ізюм Харківської області не встановлено.

Крім того, відповідно до даних, які містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_28 від 27.12.2023, останній надав пояснення про те, що ОСОБА_9 разом зі своєю сім`єю до деокупації м.Ізюм. 10.09.2022 покинув територію України та переховується в РФ.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» визнано російську федерацію державою агресором.

Враховуючи, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на теперішній час переховуються від органів досудового розслідування та перебувають на території РФ, тому, відповідно до діючого законодавства зазначені особи належним чином повідомлені про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слідчою суддею враховується той факт, що постановою слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 від 24.03.2023 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оголошено в розшук у зв"язку з тим, що вони переховуються від органу досудового розслідування.

Дослідивши надані в обґрунтування клопотання документи, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри особам щодо яких подано клопотання у вчиненні кримінальних правопорушень, правове обґрунтування клопотання, яке ґрунтується на положеннях ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, у слідчої судді достатньо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 05.01.2023 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

З огляду на зазначене клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 372, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0000024 від 05.01.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 05.01.2023, за підозрою: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя - ОСОБА_1