26.09.2024

Справа № 642/6019/24
Провадження № 1-кп/642/663/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст.381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акту рамках кримінального №0000199 від 05.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Салехард Тюменської області РФ, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку не маючого, раніше судимого:

17.03.2015 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (звільнений 28.11.2016 з Темнівської виправної колонії № 100 Харківської області умовно достроково на невідбутий строк 7 місяців 20 днів);

04.03.2020 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України (відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 25.08.2020 вирок приведено у відповідність до КК України з урахуванням змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617 VIII) до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки:

21.04.2021 ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова звільнення від відбування покарання скасовано та ОСОБА_3 направлений для відбуття призначеного покарання;

08.12.2023 звільнений умовно достроково з ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» Харківської області на невідбутий строк 9 місяців 21 день обмеження волі на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2023,

у скоєні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на території Холодногірського району міста Харкова, точну адресу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, і, будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, з метою подальшого особистого вживання, знайшов на земельній ділянці полімерний пакет з кристалічною речовиною.

Після чого, ОСОБА_3 забрав вищевказаний пакет, та усвідомлюючи, що вказаному пакеті може знаходитися особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, залишив його при собі, для власного вживання. Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, помістив вищевказаний пакет до кишені штанів, у які був одягнутий, та прослідував до району Південного вокзалу у місті Харкові, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1А.

Таким чином, ОСОБА_3 , у зазначений спосіб почав незаконно зберігати придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, обіг якої заборонено, були припинені 04 червня 2024 року на законних підставах співробітниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, які згідно рапорту зупинили його приблизно о 16 год. 54 хв. біля домоволодіння АДРЕСА_3 для здійснення опитування та перевірки документів. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 33 Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_3 , було перевірено документи та проведено опитування особи, в ході чого останній повідомив, що при ньому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, у зв`язку з чим було викликано слідчо оперативну групу.

Надалі, прибувший за викликом оператора «102» дізнавач у складі СОГ відділу поліції № 2 ХРУП №3 ГУНІ в Харківській області, 04.06.2024 у період часу з 17 год. 17 хв. до 17 год. 24 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності двох понятих та за участі ОСОБА_3 виявив та вилучив 1 (один) полімерний пакет з кристалічною речовиною.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № CE-19/121-24/16282-НЗПРАП від 20.06.2024, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою: 0,4886 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить: 0,3877 г.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що віднесена до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Новобаварської окуружної прокуратури ОСОБА_5 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебував, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має..

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до кримінальних проступків, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

П.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на наведене, суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, його особу, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст.309 КК України у виді обмеження волі.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2023 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 березня 2020 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 21 день, а останній скоїв кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання, тому, відповідно до ст. 71 КК України, до новопризначеного покарання, необхідно приєднати частково не відбуте покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») Харківського НДЕКЦ МВС в сумі 2271 грн. 84 коп.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України необхідно приєднати частково не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного початку відбування покарання.

Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») Харківського НДЕКЦ МВС в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят однієї) гривні 84 копійки.

Речові докази: 1(один) паперовий конверт білого кольору, з пояснювальними друкованими та рукописними написами та опечатано биркою з паперу на якій є відбиток круглої печатки: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та пояснювальний напис: «Харківський НДЕКЦ МВС України Висновок № CE-19/121-24/16282-НЗПРАП від 20.06.2024 № КП (справи) 0000199 Вид експ. (досл.) 8.6. Вміст упаковки об`єкт дослідження ПІБ, підпис експерта (підпис) ОСОБА_6 . QF.19/121-5.8-01.00.1 (редакція 05) від 29.01.2019», в середині згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №CE-19/121-24/16282-НЗПРАП від 20.06.2024, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою: 0,4886 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить: 0,3877 г. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1