Справа № 717/2633/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

з участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

керівника органу дізнання: ОСОБА_4

розглянув клопотання дізнавача сектору дізнання Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 про арешт майна. ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектора дізнання Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на військово-обліковий документ № НОМЕР_1 виданий військовозобов`язаному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.10.2024 року, довідку №6928/22 військово-лікарської комісії видану солдату запасу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.2024 року №398, довідку №1473/17 військово-лікарської комісії , видану солдату запасу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.2024 року №1098 , які були вилучені 20.10.2024 року під час огляду місця події, що перебували у володінні ОСОБА_6 .

В поданні зазначено, що сектором дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 21 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. Встановлено, що 20 жовтня 2024 року біля 11 години 10 хвилин, ОСОБА_6 в МАПП «Росошани» під час проходження паспортного контролю надав працівникам Державної прикордонної служби «тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» № НОМЕР_1 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.10.2024 року, довідку військово-лікарської комісії видану ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2024 року №398, довідку військово-лікарської комісії видану ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.09.2024 року №1098. Під час перевірки у працівників Державної прикордонної служби виникли сумніви щодо дійсності даних документів.

Дізнавач вважає, що вказані документи відповідають вимогам ст. 167 КПК України та підлягають арешту.

На думку дізнавача, у разі не накладення арешту на ці документи, вони можуть бути приховані, відчужені, пошкоджені чи знищені, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Начальник сектора дізнання ОСОБА_4 в судовому засідання пояснила, що відповіді на запити направлені до ІНФОРМАЦІЯ_4 і ІНФОРМАЦІЯ_5 ще не отримані.

Вислухавши думку прокурора та керівника органу дізнання, дослідивши додані до клопотання копії документів, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Зокрема, дізнавач довів, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у ст.98 КПК України (а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Військово-обліковий документ №4 який нібито виданий ІНФОРМАЦІЯ_6 , довідку №6928/22 військово-лікарської комісії нібито видану ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2024 року №398, довідку №1473/17 військово-лікарської комісії нібито видану ІНФОРМАЦІЯ_7 , можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та без наявності даних доказів неможливо буде встановити істину по справі.

Згідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою дізнавача сектору дізнання вилучені документи визнані речовими доказами.

Згідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вважаю, що незастосування заборони користування та розпорядження вилученими документами, призведе до їх приховування, знищення, або використання.

Вважаю, що вилучені документи відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України і можуть бути доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому наявні достатні підстави для накладення арешту на таке майно.

При прийнятті рішення про арешт майна також враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника такого майна.

Згідно до ч.4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно до ч.3 статті 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, накласти арешт на військово-обліковий документ №4 виданий військовозобов`язаному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , довідку №6928/22 військово-лікарської комісії видану солдату запасу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , довідку №1473/17 військово-лікарської комісії, видану солдату запасу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 №9/3/1098 та заборонити ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися та користуватися цими документами.

Виконання ухвали доручити дізнавачу сектору дізнання Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 , якого уповноважити на її виконання.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копії ухвали вручити прокурору та дізнавачу.

Надіслати копію ухвали ОСОБА_6 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя: