Провадження № 1-кп/638/1682/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження №0002794 від 14.11.2023 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи головним сержантом мінометного взводу роти вогневої підтримки 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений під час досудового розслідування день, час і місці, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав розукомлектований автомат (відсутня рукоятка) системи Калашникова, моделі «АК-74М», калібру 5,45 мм, виготовлений промисловим способом, 1991 року виготовлення, заводський номер- « НОМЕР_2 », «082», який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи в супереч наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбачений законом дозвіл на зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, у листопаді 2023 року, за допомогою електронного листування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою профілю « ОСОБА_6 », прийняв замовлення на розукомлектований автомат (відсутня рукоятка) системи Калашникова, моделі «АК-74М», калібру 5,45 мм, з профілю «Sherman_MD» та домовився про відправку замовленої вогнепальної зброї службою доставки ТОВ «Нова пошта» після отримання грошових коштів в сумі 61000 гривень 00 копійок на картковий банківський рахунок № НОМЕР_3 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 61000 гривень 00 копійок, на картковий банківський рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», в рахунок оплати за раніше обумовлений збут йому вищезазначеної вогнепальної зброї.

В подальшому, 26.11.2023 року, приблизно, о 10 год. 50 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлений, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , прибув до приміщення відділення № НОМЕР_4 ТОВ «НОВА ПОШТА», розташованого за адресою: Запорізька обл., смт. Новомиколаївка, вул. Українська, 23 та користуючись послугами вказаної організації, здійснив відправлення за ТТН № 7042 до відділення №137, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Асхарова, 21 предмету, схожого на ствол зі ствольною коробкою з маркуванням « 91 7742382» та написом білого кольору «Габас» та на мушці з маркуванням: «19», який був отриманий ОСОБА_7 за вищевказаною адресою.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , 26.11.2023 року, приблизно, о 12 год. 20 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлений, прибув до приміщення відділення № НОМЕР_5 ТОВ «НОВА ПОШТА», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський район, смт. Покровське, вул. Горького, 62, та користуючись послугами вказаної організації, здійснив відправлення за ТТН № НОМЕР_6 до відділення №137, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Асхарова, 21 предметів, зовні схожих на деталі від автомату, а саме: дулового гальмо-компенсатора, пеналу для приладдя, полум`ягасника, затвору, затворної рами з газовим поршнем з маркуванням: «382», поворотного механізму, кришки ствольної коробки з написом: «ЛИСЕНОК», газової трубки зі ствольною накладкою, магазину коричневого кольору, магазину чорного кольору, які були отримані ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, тим самим ОСОБА_4 здійснив незаконний збут на територію Шевченківського району м. Харкова, згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/121-23/30267-БЛ від 10.01.2024 предметів, що є складовими частинами та деталями автомату системи «Калашникова «АК-74М», калібру 5,45 мм, які складають при їх збиранні бойову нарізну вогнепальну зброю розукомлектований автомат (відсутня рукоятка) системи Калашникова, моделі «АК-74М», калібру 5,45 мм, виготовлений промисловим способом, 1991 року виготовлення, заводський номер- « НОМЕР_2 », «082», придатної для проведення пострілів, отримавши за це грошові кошти в сумі 61000 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи головним сержантом мінометного взводу роти вогневої підтримки 2-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел на незаконне зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений під час досудового розслідування день, час і місці, та при невстановлених обставинах, незаконно придбав автомату системи «Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, ( під патрон калібру 5,45х39 АК), 1991 року виготовлення, заводський номер- « НОМЕР_7 », який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи в супереч наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбачений законом дозвіл на зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, у березні 2024 року, за допомогою електронного листування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою профілю « ОСОБА_6 », прийняв замовлення на автомат системи «Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм з профілю «Sherman_MD», та домовився про відправку замовленої вогнепальної зброї службою доставки ТОВ «Нова пошта» після отримання грошових коштів в сумі 52000 гривень 00 копійок на картковий банківський рахунок № НОМЕР_3 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти в сумі 52000 гривень 00 копійок, на картковий банківський рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», в рахунок оплати за раніше обумовлений збут йому вищезазначеної вогнепальної зброї.

В подальшому, 08.03.2024 року, приблизно, о 14 год. 00 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлений, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із ОСОБА_7 , прибув до приміщення відділення № НОМЕР_8 ТОВ «НОВА ПОШТА», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Української Народної Республіки, 4, та користуючись послугами вказаної організації, здійснив відправлення за ТТН № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 до відділення №137, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Асхарова, 21 предмету, схожого на тильник на рамковий приклад, предмету, схожого на автомат Калашникова (АК-74) з маркуваннями: « НОМЕР_7 », трьох пластикових магазинів, прикладу та двох предметів, схожих на полум`ягасники, які були отримані ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, тим самим, ОСОБА_4 здійснив незаконний збут на територію Шевченківського району м. Харкова, згідно висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-24/7436-БЛ від 18.03.2024 предметів, що є складовими частинами та деталями бойової нарізної вогнепальної зброї- автомату системи «Калашникова «АК-74», калібру 5,45 мм, (під патрон калібру 5,45х39 АК), 1991 року виготовлення, заводський номер- « НОМЕР_7 », придатного для стрільби, отримавши за це грошові кошти в сумі 52000 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається та просив суд суворо не карати, оскільки усвідомив протиправність своєї поведінки та не допустить її повторення.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.1 ст.263 КК України), відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою повторно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий військовослужбовець, осіб на утриманні не має, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не звертався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку про призначення покарання у межах санкції інкримінованих статей у виді позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Також суд вважає, що обвинувачений не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком відсутні.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, має бути індивідуальним щодо кожної особи та на думку суду не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

У той же час, з метою контролю за поведінкою засудженого, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

В рамках розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4543 гривень 68 копійок на відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-23/30267-БЛ від 10.01.2024 року та №СЕ-19/121-24/7436-БЛ від 18.03.2024 року.

Речові докази картонну коробку з паперовою етикетною, на якій зазначений номер накладної: 59 0011 1538 7842, у середині якої предмет, схожий на тильник на рамковий приклад, предмет, схожий на автомат Калашникова (АК-74) з маркуваннями: «91 7460627», «18-1», «АР424», «27», три пластикові магазини, приклад та два предмети, схожі на полум`ягасники конфіскувати.

Речові докази квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № та фіскальний чек, CD-R диск з маркуванням «My media» білого кольору, ємкістю 700 МВ з написом: вх.5238468-ВБ ЄРДР-2794 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: