КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7012/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 - до 8 грудня 2024 року включно.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн.

В разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у визначений час;

- не відлучатись за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 8 грудня 2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою реєстрації ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що в ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор не довів і не надав слідчому судді будь-яких доказів та достовірних обґрунтувань того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення і незаконно впливати на свідків, а лише обмежився припущенням цього.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що свідками у цьому кримінальному провадженні є співробітники оперативного підрозділу поліції, а тому виключається можливість здійснення на них тиску, погроз, підкупу з метою зміни ними показів.

Апелянт зазначає, що підозрюваний офіційно працевлаштований, працює в ТОВ "Нова пошта" в м. Кривий Ріг, що свідчить про наявність законного джерела доходу та відсутність наміру отримувати кошти на життя злочинними діями.

Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тому відсутні підстави вважати, що останній буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також ОСОБА_7 в силу свого молодого віку, власну родину створити не встиг, рідних людей, окрім матері, в нього немає, що не можна розцінювати, як відсутність міцних соціальних зв`язків.

Апелент зауважує на тому, що можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, судом розглянута не була, неможливість цього не була доведена прокурором.

Прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , подано заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в яких остання просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін. Також прокурором в поданих заперечення зазначено, що 29.11.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000194 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України скерований до Оболонського районного суду м. Києва, для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення та на 03.12.2024 о 12 год. 00 хв. призначено підготовче судове засідання в даному судді.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, з наведених в них підстав, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000194, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2024.

11.10.2024 р. органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_7 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2024 приблизно о 11 год. 45 хв. ОСОБА_7 , придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Зберігаючи при собі вищезазначену особливо небезпечну психотропну речовину, переніс її до станції метро «Почайна», де був зупинений працівниками поліції та в подальшому запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

В подальшому, на підставі ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано. Під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, а саме в рюкзаку червоно-чорного кольору, що був при ньому, виявлено та вилучено прозорий вакуумний поліетиленовий пакет, в якому містилася кристалоподібна речовина білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, який останній незаконно придбав та зберігав за вищевикладених обставин, з метою збуту.

Загальна маса вилученого у ОСОБА_7 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, становить 639,360 г.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у особливо великих розмірах з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

12.10.2024 слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що останній буде переховується від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Посилаючись на те, що санкція статті за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, сторона обвинувачення обґрунтовує ризик переховування підозрюваного. Перебуваючи на волі, ОСОБА_10 може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність великого строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

12.10.2024 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 - до 8 грудня 2024 року включно.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн.

В разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у визначений час;

- не відлучатись за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 8 грудня 2023 року включно.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК Україниосновним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК Українипідставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК Українита практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК Українитримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що на даній стадії кримінального провадження повністю підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Вказаний ризик обґрунтовується наявністю повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, доводиться листуванням підозрюваного про його намір здійснювати відправки заборонених речовин через Нову Пошту, де підозрюваний працював.

При цьому, ризик впливу на свідків та експерта слідчий суддя вважав недоведеним прокурором.

Ґрунтуючись на зазначеному, а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть призвести до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані у клопотанні слідчим та доведені прокурором у судовому засіданні, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК Українивизначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про не доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Відтак, як уже зазначалось вище, з урахуванням даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, характеру вчиненого злочину, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків.

Крім того, посилання апелянта на те, що свідками у цьому кримінальному провадженні є співробітники оперативного підрозділу поліції, а тому виключається можливість здійснення на них тиску, погроз, підкупу з метою зміни ними показів, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки слідчий суддя ризик впливу на свідків та експерта вважав недоведеним прокурором, з чим погоджується й колегія суддів.

Разом з цим, суд бере до уваги твердження апелянта, що підозрюваний офіційно працевлаштований, працює в ТОВ "Нова пошта" в м. Кривий Ріг, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, проте вказане не спростовує висновків слідчого судді про існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

При цьому, колегія суддів бере до увагу те, що у судовому засіданні прокурор повідомила, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000194 від 10.10.2024, досудове розслідування закінчено та 29.11.2024 обвинувальний акт направлено до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду справи по суті. Тобто апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке прийняте під час досудового розслідування, в той час коли стадія досудового розслідування закінчилась до початку розгляду апеляційної скарги по суті.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4