Справа № 464/5683/24
пр.№ 1-кп/464/553/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 26.08.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 26.08.2024 приблизно о 16:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з полички, яка розташована у шафі, що в спальній кімнаті вищевказаної квартири, пару золотих сережок з камінням, 585 проби, вагою 3,55 грам, вартістю 11 537, 11 грн., дві срібні сережки з камінням, 925 проби вартістю 600 грн., одну пару сережок з медичного сплаву у вигляді тризуба з камінцем вартістю 300 грн., які належали ОСОБА_5 , після чого, з викраденим майном покинула приміщення квартири та в подальшому викраденим розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 12 437,11 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , та прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , за згодою потерпілої ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, серед іншого, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого їй обвинувачення до закінчення судового провадження, а також сторони угоди дійшли згоди на призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із звільненням на підставі ст. 75 КК України від покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактичними обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, та надала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості, просила її затвердити.

Захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила надану нею згоду на укладення угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , не заперечила щодо затвердження такої, повідомила про відшкодування обвинуваченою завданої шкоди в повному обсязі та відсутність до останньої майнових претензій.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди або відмову у її затвердженні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості прокурор зобов`язаний враховувати обставини визначені статтею 470 КПК України.

Беручи до уваги викладене вище, судприходить до висновку про відповідність угоди вимогам КПК України та можливість ухвалення вироку із таких мотивів.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо відповідності умов угоди в частині призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є тяжким, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання, відшкодування потерпілій завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка одружена, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), не працює, на медичних обліках не перебуває, раніше не судима.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Досліджуючи узгоджену міру покарання, суд виходить з того, що у відповідності до ч. 5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За текстом угоди сторони досягли згоди та порозуміння щодо призначення обвинуваченій узгодженого покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із звільненням такої від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким необхідно затвердити угоду та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання з дотриманням правил призначення покарань, визначивши термін звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Речові докази, а саме викрадене майно, необхідно повернути потерпілій, а чек з ломбарду на ім`я ОСОБА_3 та оптичний електронний носій з відеозаписами слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30.08.2024 у справі №464/5683/24 (провадження №1-кс/464/1168/24, №1-кс/464/1167/24) необхідно скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 314, 374, 469, 474 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 07 жовтня 2024 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №464/5683/24, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 26.08.2024, затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 30.08.2024 у справі №464/5683/24 (провадження №1-кс/464/1167/24, №1-кс/464/1168/24), скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-срібну сережку з камінцем з надписом «925», сережку з металу жовтого кольору у вигляді тризуба з камінцем, коробку коричневого кольору з надписом «Золотий Вік», у якій знаходиться срібна сережка з камінцем з надписом «925», передані в камеру схову речових доказів ВП №2 РУП №2 ГУНП у Львівській області, та одну пару золотих сережок у вигляді метеликів із вставками зверху двох камінців червоного кольору та знизу зі вставками двох камінців білого кольору та англійським замком, які зберігаються в приміщенні АТ КБ «Приватбанк» (за адресою: АДРЕСА_3 ), повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

-чек з ломбарду на ім`я ОСОБА_3 , переданий в камеру схову речових доказів ВП №2 РУП №2 ГУНП у Львівській області та оптичний електронний носій ( DVD - R, compact disc) з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_11