"04" грудня 2024 р. Справа № 363/3064/24
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2024 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000034 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Димер Вишгородського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується по ряду епізодів у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто за ч. 1 ст. 190 КК України та по ряду епізодів за ч. 1 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність.

Як вбачається зі змісту обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном,, шляхом обману (шахрайство), яке мало місце 19.12.2023 року на загальну суму 1 067,33грн.

Вона же обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, яке мало місце: 24.12.2023 року на суму 937,10грн.; 24.12.2023 року на суму 1 143,72грн.; 26.12.2023 року на суму 745,24грн.; 28.12.2023 року на суму 688,35грн.; 29.12.2023 року на суму 1 809,43грн.; 31.12.2023 року на суму 3 170,32грн.; 01.01.2024 року на суму 986,55грн.; 02.01.2024 року на суму 2 389,65грн.; 04.01.2024 року на суму 629,99грн.; 01.01.2024 року на суму 4 650,58грн.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з частковою декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння які інкримінується обвинуваченій, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена підтримала заявлене клопотання свого захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 складає 2 684 грн., станом на 01.01.2024 - становить 3028 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складає 2 684 грн., на 01.01.2024 3 028 грн.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 190 КК України.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки вартість викраденого майна по рядку епізодів відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження в тій частині, де по ряду епізодів, вартість викраденого є меншою, ніж верхня межа для притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 по епізодам від 31.12.2023 року та 06.01.2024 року щодо заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно на суму 3170,32 грн. та відповідно на суму 4 650,58грн. продовжити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 284, ст.ст. 376, 479-2 КПК України, суд, -

ухвалив:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами від 19.12.2023, 23.12.2023, 24.12.2023, 26.12.2023, 28.12.2023, 29.12.2023, 01.01.2024, 02.01.2024, 04.01.2024 року, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000034, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за епізодами від 31.12.2023 року та 06.01.2024 року - продовжити судовий розгляд.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченою, - в той же строк, з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1