Справа №382/1239/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1297/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Березанського міського суду Київської області від 24 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000527 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Яготин Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ст. 124 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 18.10.2015 року після 00 години 00 хвилин (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено) знаходився у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де крім нього були його співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей час на подвір`я за вказаною адресою, з метою з`ясування із ОСОБА_8 особистих відносин, прийшов ОСОБА_11 , у якого при собі малася металева труба. Разом із ОСОБА_11 до подвір`я ОСОБА_8 також увійшли ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 ідучи першим, підійшов до вхідних дверей будинку та стоячи на зовнішньому порозі будинку, розбив металевою трубою вікно веранди, вигукуючи при цьому образи на адресу ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_11 почав наносити удари металевою трубою зверху вниз по дверях, які були привідчинені зсередини та аналогічні удари всередину дверного прорізу.

Внаслідок таких дій ОСОБА_11 заподіяно ОСОБА_8 , який знаходився всередині будинку біля привідчинених дверей, тілесні ушкодження у вигляді садна волосяної частини голови, садно та синець обличчя, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 127 від 05.11.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_9 , яка також знаходилась всередині будинку біля привідчинених дверей, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна лівого зап`ясткового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 128 від 21.10.2015 року є легкими тілесними ушкодженням.

В цей час ОСОБА_14 , продовжуючи перебувати всередині будинку, біля привідчинених дверей, тримаючи в руках рушницю «МР-153» 12 калібру № НОМЕР_1 , виставив у дверний проріз її ствол.

Після цього ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи при цьому, що така шкода його здоров`ю явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто діючи із перевищенням меж необхідної оборони, здійснив постріл впритул у ОСОБА_11 , який стояв ззовні на порозі у безпосередній близькості від дверей, внаслідок чого той впав.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 16/д від 09.03.2016 року у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне наскрізне поранення правої нижньої кінцівки, подрібні нижньої третини правого стегна, перелом стегнової кістки з повним пошкодженням стегнової артерії. Виявлені ушкодження утворились від компактної дії декількох вогнепальних снарядів та відносяться до тяжких з ознакою небезпеки для життя.

Продовжуючи свої протиправні дії, 18.10.2015 року після 00 години 00 хвилин (більш точний час в ході розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_8 , перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , заподіявши ОСОБА_11 умисні тяжкі тілесні ушкодження, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони, вийшов на зовнішній поріг будинку та побачив ОСОБА_12 , який стояв неподалік у подвір`ї.

Усвідомлюючи, що в застосуванні мисливської рушниці «МР-153», як знаряддя захисту, немає необхідності, оскільки ОСОБА_11 із вогнепальним пораненням лежав на землі, а ОСОБА_12 не вчиняв ніяких дій, що загрожували б здоров`ю чи життю ОСОБА_8 або іншої особи, а також створювали б небезпеку знищення чи пошкодження його майна, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, навів на нього ствол рушниці та здійснив постріл, внаслідок чого останній впав на землю та почав пересуватись в напрямку до воріт.

Неповнолітній ОСОБА_13 , який також перебував на подвір`ї біля будинку ОСОБА_8 , взяв ОСОБА_12 під руку на плече та вони разом покинули вказану територію, а ОСОБА_11 лишився лежачим перед верандою вказаного будинку.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 17/д від 09.03.2016 року у ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне наскрізне поранення правого стегна (вхідний отвір в правій паховій області, вихідні на ягодиці, напрямок раневого каналу спереду назад), травматичний шок важкого ступеня. Виявлені ушкодження супроводжувались масивною кровотечею, утворились від компактної дії декількох вогнепальних снарядів, які володіли високою кінетичною енергією та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Березанського міського суду Київської області від 24 жовтня 2023 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 124 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що у пред`явленому ОСОБА_8 обвинуваченні не конкретизовано у чому полягало перевищення меж необхідної оборони та яким іншим шляхом він міг діяти, тобто відбити напад іншими засобами із заподіянням нападникам шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Також, не надано правової оцінки заподіяння нападниками ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.11.2015 року під №127 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Вказує на те, що показання свідків та обвинуваченого дають змогу зробити висновок, що ОСОБА_8 діяв виключно у стані необхідної оборони, оскільки існувала реальна потреба відвернути безперечне протиправне посягання на його життя та здоров`я. Крім того, судом не з`ясовано та не надано правової оцінки діям потерпілих, спрямованих на протиправне проникнення до житла ОСОБА_8 , чи до іншого його володіння із застосуванням насильства.

Посилається на те, що оголошення підозри ОСОБА_8 від 18.11.2015, прийняття постанови про доручення здійснення досудового розслідування від 07.11.2015 та прийняття постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 12.11.2015 було здійснено не уповноваженим прокурором.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, наводячи відповідне обґрунтування просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Обвинувачений та захисник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, порушень вимог закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 121 КК України за наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_8 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тав умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,а доводи захисника про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого у скоєному були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено.

Так, з показань обвинуваченого слідує, що винуватість у пред`явленому обвинуваченні він не визнав та пояснив, що зі ОСОБА_11 раніше разом працювали на будівництві у місті Вишгород. Між ними неодноразово траплялись конфлікти з приводу того, що ОСОБА_11 вимагав у нього кошти за невиконану роботу. ОСОБА_11 постійно погрожував йому та його сім`ї. В день події між ним та ОСОБА_11 виникла бійка вдома у останнього. Потім близько 21:00 години він поїхав додому та ліг відпочивати. Через деякий час його розбудила дружина та сказала, що у них на подвір`ї ходить багато людей. Він встав та вийшов у веранду з ліхтарем. Відкривши вхідні двері, які відкриваються назовні та над якими на вулиці висіла лампа, побачив ОСОБА_11 , який вдарив його по голові металевою трубою в область потилиці. Після цього ОСОБА_11 та його спільники намагались увірватися до нього в будинок. Зрозумівши, що ОСОБА_11 прийшов не сам він побіг по рушницю в кімнату. Рушниця стояла в кімнаті за сервантом, була не споряджена. На ходу зарядив її двома патронами, спорядженими картеччю, які лежали в серванті. Пояснив, що взяв рушницю, щоб налякати ОСОБА_11 . Також вказав, що в його володінні був ще пістолет, який стріляє мідно-свинцевими кулями. Вибіг у веранду та побачив, що ОСОБА_11 б`є його дружину. Він підняв рушницю та вистрелив у дверний проріз над головою ОСОБА_11 на вулицю, двоє інших чоловіків стояли в дверях. Після пострілу ОСОБА_11 та двоє чоловіків вибігли на вулицю. Дружина знаходилась з боку від нього на відстані одного метра. Після того, як ОСОБА_11 вибіг з будинку на вулицю, його дружина ОСОБА_9 хотіла закрити вхідні двері будинку, ОСОБА_11 в цей час стояв за дверима та бив трубою у дверний проріз. Потім вистрілив через ціле вікно на подвір`я в бік порогу в землю. Відстань від вікна до дверей приблизно 50 см. Чи перебував хтось на порозі будинку сказати не може. Після пострілу через вікно на віконній рамі залишились рештки скла. Коли стріляв через вікно, то ОСОБА_11 він не бачив. Вказав, що в той вечір він зробив 4-5 пострілів з рушниці. Перший постріл - в будинку в дверний проріз. Другий постріл - через вікно в бік порогу згори вниз. Третій постріл - коли перебував на вулиці, було темно та хтось кинув в його бік цеглу чи камінь та він вистрелив випадково від болю в нозі. Четвертий постріл - біля хвіртки свого будинку. Ще 1-2 постріли в повітря, було темно та він нікого не бачив. Освітлення на вулицях міста не було. Побачив, що ОСОБА_11 лежав у квітнику та не міг представляти йому ніякої небезпеки. Після третього пострілу на подвір`ї вже нічого не відбувалось. Потім його брат ОСОБА_15 викликав швидку допомогу. Про те, що в той вечір було поранено ще одну людину, дізнався від працівників поліції. Як саме він поранив ОСОБА_12 , не знає. Уточнив, що в момент його виходу у веранду будинку в приміщенні був тільки ОСОБА_11 .

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, суд першої інстанції свій висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтував доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Також, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими та детально проаналізованими у вироку письмовими доказами, а саме:

- рапортом оперативного чергового Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_18 від 18.10.2015 року, зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Яготинського РВ за вх. № 2057, у відповідності з яким 18.10.2015 року о 00 годині 40 хвилин до чергової частини Яготинського РВ надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 про те, що його брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання 18.10.2015 року близько 00 години 40 хвилин здійснив два постріли в бік людей (том 2, а.с. 118);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000527 від 18.10.2015 року за ч. 1 ст. 121 КК України (том 2, а.с. 119);

- рапортом заступника начальника СВ Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_19 від 21.04.2016 року, зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Яготинського РВ за вх. № 1283 (том 2, а.с. 129-130);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000245 від 21.04.2016 року за ст. 124 КК України про те, що 18.10.2015 року ОСОБА_8 , перебуваючи у власному будинку по АДРЕСА_1 здійснив постріл впритул до ОСОБА_11 з мисливської рушниці «МР-153», 12 калібру № НОМЕР_1 , який стояв на порозі у безпосередній близькості від дверей і наносив удари металевою трубою зверху вниз по дверях, які були привідчинені всередину дверного прорізу. ОСОБА_8 здійснивши постріл у ОСОБА_11 , завдав йому умисні тяжкі тілесні ушкодження, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони (том 2, а.с. 131);

- протоколом огляду місця події від 18.10.2015 року з доданою до нього ілюстративною таблицею, з якого вбачається місце вчинення злочину;

- довідкою начальника Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_20 від 11.04.2016 року, з якої вбачається, що згідно обліку власників зброї в дозвільній системі Яготинського ВП ГУНП в Київській області за громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , зареєстрована мисливська гладкоствольна рушниця МР-153 № НОМЕР_1, дозвіл № 1011 від 18.05.2015 року. (том 2, а.с. 180);

- протоколом медичного огляду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння № 174, висновок огляду - алкогольне сп`яніння (том 2, а.с. 182);

- протоколом огляду речового доказу від 16.11.2015 року з фото-таблицею до нього, відповідно до якого проведеним оглядом встановлено, що речовим доказом у кримінальному провадженні являється пластиковий пиж-контейнер патрону гладкоствольної рушниці, що був виданий лікарем-хірургом ОСОБА_21 18.10.2015 року. Пиж-контейнер складається з трьох частин: контейнер довжиною 20 мм., амортизатор довжиною 10 мм., днище довжиною 7 мм. Контейнер пошкоджений (том 2, а.с. 187-189);

- висновком експерта № 4-01/1967 від 13.01.2016 року з ілюстративною таблицею, за результатами балістичної експертизи, відповідно до якого надані на дослідження предмет, схожий на револьвер та предмет схожий на рушницю являються: - предмет схожий на револьвер вогнепальною зброєю не являється, а є револьвером моделі «SAFARI РФ 420» калібру 4 мм Flobert, № НОМЕР_2 , придатний до стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм. виготовлений промисловим способом; предмет схожий на рушницю є мисливською одноствольною самозарядною гладкоствольною вогнепальною зброєю - мисливською гладкоствольною рушницею «МР-153» № НОМЕР_1 , 12 калібру, виготовлена промисловим способом. Надані на дослідження предмети схожі на револьвер та рушницю знаходяться в справному стані та придатні до стрільби.

- заявою ОСОБА_8 від 13.01.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_8 відмовився від проведення за його участю слідчого експерименту (том 2, а.с. 238);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , у відповідності до якого останній в присутності двох понятих розповів про обставини, які відбувалися в АДРЕСА_1 , відтворив умови та обстановку події злочину, що мав місце в ніч з 17.10.2015 року на 18.10.2015 року, вказав на своє місце розташування в момент його вчинення, а також відтворив послідовність дій та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим (том 3, а.с. 1-5);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 23.01.2016 року (том 3, а.с. 6);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_12 , у відповідності до якого останній в присутності двох понятих розповів обставини, які відбувалися у вечірній час 17.10.2015 року (том 3, а.с. 7-10);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 23.01.2016 року (том 3, а.с. 11);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року за участю малолітнього свідка ОСОБА_22 та законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_23 , у відповідності до якого ОСОБА_22 в присутності двох понятих відтворив події, що мали місце в нічний час з 17.10.2015 року на 18.10.2015 року в АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 12-14);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 23.01.2016 року (том 3, а.с. 15);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2016 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 та законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_24 , у відповідності до якого ОСОБА_13 в присутності двох понятих відтворив події, що мали місце в ніч з 17.10.2015 року на 18.10.2015 року в АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 17-20);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 11.02.2016 року (том 3, а.с. 21);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_25 , у відповідності до якого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в присутності двох понятих, відтворили всі обставини, які відбувались за адресою: АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 23-27);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 11.02.2016 року за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (том 3, а.с. 28);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2016 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 та законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_24 , у відповідності до якого ОСОБА_13 в присутності двох понятих відтворив всі обставини події, що мала місце в ніч з 17.10.2015 року на 18.10.2015 року в АДРЕСА_1 (том 3, а.с. 29-31);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 25.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_13 (том 3, ас. 32);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.02.2016 року, а саме медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_12 № 4947/569, медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 № 4948/352/584, медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 (том 3, а.с. 42-45);

- висновком експерта № 16/д від 09.03.2016 року, відповідно до якого згідно наданої документації у громадянина ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне наскрізне поранення правої нижньої кінцівки, подрібні нижньої третини правого стегна з переломом стегнової кістки з повним пошкодженням стегнової артерії. Виявлені ушкодження утворились від компактної дії декількох вогнепальних снарядів, які володіли високою кінетичної енергією, які могли утворитись за обставин, на які вказано в постанові, а саме 18.10.2015 року при пострілі впритул з мисливської рушниці. Вхідний отвір в нижній третині правого стегна, вихідний в правій підколінній ямці, напрямок раневого каналу спереду назад, знизу вверх. Виявлені тілесні ушкодження супроводжуються масивною кровотечею. Розташування потерпілого могло бути таким, як вказано в протоколі проведення слідчого експерименту. Під час нанесення вогнепального ушкодження потерпілий знаходився у вертикальному положенні або близькому до цього. Виявлені ушкодження могли утворитись за обставин, на які вказано в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 23.01.2016 року та 25.02.2016 року. Виявлені ушкодження могли утворитись за обставин на які вказує ОСОБА_13 під час проведення слідчих експериментів від 11.02.2016 року та 25.02.2016 року, а саме при пострілі з мисливської рушниці два рази, один раз в сторону ОСОБА_11 , а один раз в сторону ОСОБА_12 . Отримання потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень одночасно неможливо при одному пострілі з мисливської рушниці. Ушкоджень, які б могли утворитись від дії ударів рук та ніг у медичній документації не виявлено. Виявлені ушкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи на рівну або нерівну поверхню. Виявлені ушкодження відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя (том 3, а.с. 46-49);

- висновком експерта № 17/д від 09.03.2016 року, відповідно до якого згідно наданої документації у громадянина ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне сквозне поранення правого стегна, травматичний шок важкого ступеня. Виявлені ушкодження утворились від компактної дії декількох вогнепальних снарядів, які володіли високою кінетичної енергією, які могли утворитись за обставин на які вказано в постанові, а саме 18.10.2015 року при пострілі з близької відстані з мисливської рушниці. Вхідний отвір в правій паховій області, вихідні на ягодиці, напрямок вогневого каналу спереду назад. Виявлені тілесні ушкодження супроводжується масивною кровотечею. Розташування потерпілого могло бути таким, як вказано в протоколі проведення слідчого експерименту. Під час нанесення вогнепального ушкодження потерпілий знаходився у вертикальному положенні або близькому до цього. Виявлені ушкодження могли утворитись за обставин на які вказано в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 23.01.2016 року. Виявлені ушкодження могли утворитись за обставин на які вказує ОСОБА_13 під час проведення слідчих експериментів від 11.02.2016 року та 25.02.2016 року, а саме при пострілі з мисливської рушниці два рази, один раз в сторону ОСОБА_11 , а один раз в сторону ОСОБА_12 . Отримання потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень одночасно неможливо при одному пострілі з мисливської рушниці. Ушкоджень, які б могли утворитись від дії ударів рук та ніг у медичній документації не виявлено. Виявлені ушкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи на рівну або нерівну поверхню. Виявлені ушкодження відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя (том 3, а.с. 50-52);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2016 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 та законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_24 , у відповідності до якого ОСОБА_13 в присутності двох понятих вказав місце у дворі домоволодіння ОСОБА_8 на якому він знаходився 18.10.2015 року під час скоєння кримінального правопорушення (том 3, а.с. 60-61);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 18.10.2015 року (том 3, а.с. 62);

- протоколом огляду від 22.04.2016 року з долученим до нього лазерним носієм інформації (компакт-диском), на який записано аудіо запис повідомлення чергової частини Яготинського ВП від 18.10.2015 року. (том 3, а.с. 74-76);

- висновком судово-психіатричного експерта № 149 від 27.04.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_8 не виявлено. ОСОБА_8 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому вираженому афективному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував (том 3, а.с. 81-82).

Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд оцінив у сукупності показання обвинуваченого, потерпілих, свідків та інші письмові докази, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими та дійшов висновку, що ці докази поза розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд.

На переконання колегії суддів, покладені в основу вироку докази в повній мірі відповідають вимогам ст. 84 КПК України, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно узгоджуються між собою та повністю відтворюють картину вчиненого.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого, а саме, що він діяв виключно в межах необхідної оборони, є неспроможними, з огляду на те, що місцевим судом вірно встановлено, що потерпілий до будинку обвинуваченого не заходив, обвинувачений знаходився в будинку, цілеспрямовано виставив назовні ствол і здійснив постріл. При цьому, підстав вважати неправдивими показання потерпілих та свідків щодо події кримінальних правопорушень відсутні.

Всупереч доводів апеляційної скарги, судом враховано сукупність усіх наданих доказів щодо отриманих тілесних ушкоджень обвинуваченим, показання обвинуваченого щодо події кримінальних правопорушень, показання потерпілих, свідків і надано їм належну оцінку, що відображено у вироку суду.

Доводи захисника про здійснення процесуального керівництва не уповноваженим на те прокурором, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі доводи повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема наявними постановами про об`єднання кримінальних проваджень та виділення в окреме провадження, які в повній мірі відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, здобутим у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та які у своїй сукупності є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом.

Щодо виду та міри призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати вимоги й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції достатньо виконав вимоги ст.ст. 50, 65, 66 та 67 КК України, врахував відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, який раніше не судимий та має позитивну характеристику і обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст.124 КК України у двох років обмеження волі та за ч. 1 ст. 121 КК України - у вигляді семи років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання за ст. 124 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, як визначено ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду відносно ОСОБА_8 , а тому вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалений з додержанням вимог КПК України та правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити, а вирок суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Березанського міського суду Київської області від 24 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя