ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/4/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000233 від 28.07.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду місця події 09.02.2022 року, а саме на: - відеореєстратор марки ALHUA «DHI-XVR5108C-S2», серійний номер НОМЕР_1 ; -електронні ваги та порожні пакетики типу zipp-lock; -мобільний телефон марки «Samsung А32» ІМЕІ -1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2- НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; -грошові кошти в загальною сумою 8400 гривень (купюрами номіналом 50 гривень №№ФБ 54105575, АБ5088417, номіналом 200 гривень №ВЄ 8688054, ГГ1183951, ГБ 4077604, УГ2972773, ХА6835108, УГ4893310, СЛ3696740, СН9288004, ЄЕ8141219, номіналом 500 гривень №№ФЖ4978478, СД 7143267, СГ6227824, ЗГ8919994, ВЕ7180658, ЄГ6786146, ХЄ3682810, ЄИ5718120, ЛБ1987921, ВЄ0965261, АА6737657, ФГ0593782, ВИ0537995 ); -10 (десять) пакетиків zipp-lock з порошкоподібною речовиною білого кольору, - які належать ОСОБА_7 так як виявлені безпосередньо за місцем його мешкання та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні.

Вищевказаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на наступне майно: - електронні ваги та порожні пакетики типу zipp-lock; -10 (десять) пакетиків zipp-lock з порошкоподібною речовиною білого кольору. В накладенні арешту на наступне майно: - відеореєстратор марки ALHUA «DHI-XVR5108C-S2», серійний номер НОМЕР_1 ; -мобільний телефон марки «Samsung А32» ІМЕІ -1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2- НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; -грошові кошти в загальною сумою 8400 гривень (купюрами номіналом 50 гривень №№ФБ 54105575, АБ5088417, номіналом 200 гривень №№ВЄ 8688054, ГГ1183951, ГБ 4077604, УГ2972773, ХА6835108, УГ4893310, СЛ3696740, СН9288004, ЄЕ8141219, номіналом 500 гривень №№ФЖ4978478, СД 7143267, СГ6227824, ЗГ8919994, ВЕ7180658, ЄГ6786146, ХЄ3682810, ЄИ5718120, ЛБ1987921, ВЄ0965261, АА6737657, ФГ0593782, ВИ0537995).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали та ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги те, що майно на яке відмолено в накладенні арешту, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Повернення цього майна може призвести до його зникнення, втрати або його видозмінення.

Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею не врахованого того, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а без накладення арешту на майно підозрюваного забезпечити виконання майбутнього вироку суду в цій частині буде неможливо.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Всі учасники судового провадження належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду даного провадження, однак власник майна та його представник до суду апеляційної інстанції не прибули, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не подавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на його вчинення, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000233 від 28.07.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 , попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Для досягнення свого злочинного наміру щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території міст Каховка та Нова Каховка Херсонської області, а також приховування своїх злочинних дій та унеможливлення їх викриття, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залучили до вчинення вказаних злочинів мешканців міст Нова Каховка та Каховка Херсонської області: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , які виконують покладені на них ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обов`язки.

З метою налагодження «каналу» постачання наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підібрано у якості посередника та постачальника наркотичних засобів мешканця м.Нікополь, Дніпропетровської області ОСОБА_16 , який з місця перебування в місті Нікополь, здійснює постачання наркотичних засобів та психотропних речовин, як особисто шляхом передачі з рук в руки так і шляхом передачі посилок на ім`я останніх через водіїв рейсових автобусів, що здійснюють пасажирські перевезення через м.Нікополь, Дніпропетровської області та курсують через міста Берислав, Каховка та Нова Каховка Херсонської області.

Після отримання від ОСОБА_16 наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після перепакування цих засобів та речовин передають їх ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доручаючи їх подальший збут ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та іншим особам, для їх подальшого збуту наркозалежним особам на території Херсонської області. Обов`язок збору коштів від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин покладено на ОСОБА_9 , та отримані від збуту кошти, після їх передачі ОСОБА_7 , за погодженням з ОСОБА_17 підлягають перерозподілу між членами групи та постачальником.

В ході проведення обшуку 09.02.2022 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

-відеореєстратор марки ALHUA «DHI-XVR5108C-S2», серійний номер НОМЕР_1 ;

-електронні ваги та порожні пакетики типу zipp-lock;

-мобільний телефон марки «Samsung А32» ІМЕІ -1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2- НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-грошові кошти в загальною сумою 8400 гривень (купюрами номіналом 50 гривень №№ФБ 54105575, АБ5088417, номіналом 200 гривень №№ВЄ 8688054, ГГ1183951, ГБ 4077604, УГ2972773, ХА6835108, УГ4893310, СЛ3696740, СН9288004, ЄЕ8141219, номіналом 500 гривень №№ФЖ4978478, СД 7143267, СГ6227824, ЗГ8919994, ВЕ7180658, ЄГ6786146, ХЄ3682810, ЄИ5718120, ЛБ1987921, ВЄ0965261, АА6737657, ФГ0593782, ВИ0537995 );

-10 (десять) пакетиків zipp-lock з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Постановою слідчого від 09 лютого 2022 року вилученні речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання прокурора в ньому ставиться питання про арешт вищевказаного майна з метою його збереження, як речового доказу, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Як вірно зазначено слідчим суддею електронні ваги та порожні пакетики типу zipp-lock; -10 (десять) пакетиків zipp-lock з порошкоподібною речовиною білого кольору речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, як в постанові слідчого про визнання вилученого майна, так і в клопотанні слідчого про накладення арешту на вилучене майно в ході обшуку, не зазначено яким критеріям речового доказу відповідають відеореєстратор марки ALHUA «DHI-XVR5108C-S2», серійний номер НОМЕР_1 ; -мобільний телефон марки «Samsung А32» ІМЕІ -1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2- НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; -грошові кошти в загальною сумою 8400 гривень (купюрами номіналом 50 гривень №№ФБ 54105575, АБ5088417, номіналом 200 гривень №№ВЄ 8688054, ГГ1183951, ГБ 4077604, УГ2972773, ХА6835108, УГ4893310, СЛ3696740, СН9288004, ЄЕ8141219, номіналом 500 гривень №№ФЖ4978478, СД 7143267, СГ6227824, ЗГ8919994, ВЕ7180658, ЄГ6786146, ХЄ3682810, ЄИ5718120, ЛБ1987921, ВЄ0965261, АА6737657, ФГ0593782, ВИ0537995 ). Крім того, слідчий, як в постанові про визнання вищевказаного майна речовим доказом, так і в клопотанні про арешт майна, а прокурор в апеляційній скарзі не зазначили та належним чином не обґрунтували необхідність вилучення під час обшуку грошей, мобільного телефону, відеореєстратора, а також необхідність їх арешту.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. А згідно ч.5 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним Кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів провадження, ОСОБА_7 на час розгляду клопотання слідчого не мав статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Будь яких порушень вимог КПК України, при розгляді клопотання слідчого, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість, оскаржуваної ухвали слідчого судді чи стати безумовними підставами для її скасування, колегія суддів не вбачає

Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000233 від 28.07.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20