Справа № 639/4310/24
Провадження №1-кс/639/1068/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно, згідно переліку, а саме грошові кошти, чорнові записи, мобільні телефони, планшети, ноутбуки, флеш-носій та печатки, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено відповідне майно.

При цьому наявні достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу - набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А тому, з метою збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на відповідне майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на зазначене вище.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_4 у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_8 не заперечувала. Щодо решти майна, то адвокат ОСОБА_4 просила в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що вказане майно ОСОБА_8 не належить.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти (11270 євро; 64 тис. 800 грн. та 750 доларів США), посилаючись на те, що зазначені грошові кошти належать власнику квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , інтереси якого він представляє ОСОБА_5 , які той отримав від продажу 02.05.2018 іншої квартири за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому адвокат ОСОБА_6 стверджував, що ОСОБА_5 залишив зберігати кошти у зазначеній квартирі, де 08.08.2024 було проведено обшук, а сам ще на початку 2022 року виїхав за кордон. До кримінальних правопорушень, які розслідуються по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023, ОСОБА_5 не має жодного відношення.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання, а також документи, надані іншими учасниками судового провадження, приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження за №0000134 від 11.09.2023із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом того, що службові особи КНП «МКЛ №14 ім. проф. Гіршмана» ХМР, діючи за попередньою змовою з медичними працівниками та іншими особами, організували схему систематичного незаконного заволодіння коштами громадян, шляхом введення їх в оману щодо необхідності здійснення оплати за надання медичної допомоги в комунальному закладі охорони здоров`я, яка є безоплатною та здійснюється за рахунок бюджетного фінансування.

За даними досудового розслідування, використовуючи своє службове становище та статус медичного працівника, користуючись необізнаністю населення про можливість отримання безоплатної медичної допомоги, вказані особи у період з 01.01.2023 по теперішній час, систематично вводили громадян в оману щодо необхідності сплати за медичні послуги та товари і препарати, необхідні для проведення оперативних втручань під час лікування. Розуміючи протизаконність та безпідставність своїх дій, вказані особи після звернення громадян за медичною допомогою висували всім пацієнтам вимоги про оплату, достовірно знаючи, що мають надавати медичні послуги безоплатно та мають всі необхідні для лікування товари та медикаменти, які надаються за рахунок держави.

Після введення пацієнтів в оману щодо необхідності сплати за товари та послуги, профінансовані з бюджету, вищевказані особи, реалізуючи злочинний корисливий умисел, безпідставно особисто отримують від пацієнтів готівкові грошові кошти, або, діючи за попередньою змовою з працівниками фармацевтичних закладів, умисно спрямовують осіб до певного фармацевтичного (аптечного) закладу та до працівника аптеки, де пацієнти здійснюють завуальовану оплату за надання медичної допомоги у комунальних закладах охорони здоров`я м. Харкова, що ніяк не обліковується та у подальшому розподіляється між учасниками злочинної схеми.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів встановлено, що є підстави вважати, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетні: завідувач 5-го мікрохірургічного відділення катаракти та відшарування сітківки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вказані обставини, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2024 надано дозвіл на проведення обшуку вказаного житла, з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у справі, і можуть виступати в якості речових доказів по кримінальному провадженню, в тому числі грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом, документів, чорнових записів, мобільних телефонів, іншого обладнання для обробки інформації (комп`ютерів, планшетів, ноутбуків тощо).

08.08.2024 на підставі зазначеної ухвали проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено майно: грошові кошти (11270 євро; 64 тис. 800 грн. та 750 доларів США); блокноти та нотатки з рукописними записами, мобільні телефони, планшети, ноутбуки, флеш носій та дві печатки «Лікар ОСОБА_9 ».

Постановою слідчого від 09.08.2024 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000134 від 11.09.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 236 КПК України тимчасове вилучення майна, речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися під час обшуку.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

На переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 прокурором доведено, що вказане у клопотанні майно (речі та грошові кошти) можу бути використанні як речові докази.

Зокрема, щодо грошових коштів, то наявні достатні підстави вважати, що вони були набуті кримінально протиправним шляхом, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Блокноти та нотатки з рукописними записами, мобільні телефони, планшети, ноутбуки, флеш носій та дві печатки «Лікар ОСОБА_9 » також відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, за даними досудового розслідування завідувач 5-го мікрохірургічного відділення катаракти та відшарування сітківки КНП МКЛ №14 ім. проф. Гіршмана ХМР ОСОБА_9 залучила до участі у злочинній схемі свого чоловіка в якості медичного представника, який кожний понеділок та середу перед проведення оперативного втручання пацієнтам, за вказівкою ОСОБА_9 , згідно записів у блокноті з даними пацієнтів тат сумами, які останні повинні сплатити, приблизно о 06:30-07:10 збирає кошти , які в подальшому забирає додому або передає після збору ОСОБА_9 .

Роблячи висновки, що відповідні грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку, могли бути набуті кримінально протиправним шляхом, слідчий суддя, окрім вищезазначеного, також враховує, що згідно відомостей, отриманих від ГУ ДПС у Харківській області, ОСОБА_8 за період з 01.01.2019 по 30.06.2024 (протягом останніх 5,5 років) взагалі не мав будь-яких джерел доходів.

Щодо твердження представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - адвоката ОСОБА_6 про те, що вказані кошти належать його довірителю, який є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та які той отримав від продажу 02.05.2018 іншої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому залишив ці кошти у квартирі, а сам виїхав за кордон на початку 2022 року, то вони спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом обшуку, на якому зафіксовано як ОСОБА_8 неодноразово стверджує, що вказані кошти належать йому та є його особистими заощадженнями. До того ж протокол обшуку підписаний ОСОБА_8 без будь-яких зауважень.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.07.2024 було надано дозвіл на відшукання та вилучення, окрім іншого, електронних носіїв інформації, мобільних телефонів, чорнових записів та грошових коштів.

Як зазначалось вище, стороною обвинувачення доведено, що майно, вилучене 08.08.2024 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а також судових експертиз із вилученим в ході проведення обшуку майном.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним та обґрунтованим.

Водночас, вирішуючи питання щодо способу накладення арешту та визначення місця зберігання вилученого майна, слідчий суддя виходить з такого.

Частина 4 статті 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З урахуванням фактичних обставин цього провадження та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що спосіб накладення арешту на мобільні телефони та інші електронні носії інформації шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном, з його передачею на відповідальне зберігання володільцеві після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень з арештованим майном, буде найменш обтяжливим та співмірним заходом забезпечення кримінального провадження.

Саме такий спосіб та місце зберігання майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження та відповідає завданням досудового розслідування, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, з одного боку, та вимогами охорони фундаментальних прав особи, з іншого боку.

Отже, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник майна або його представник можуть звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження з клопотанням про скасування арешту майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на володіння, користування, відчуження та розпорядження, яке було вилучено 08.08.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти номіналом 50 євро, 100 євро та 20 євро, у загальній сумі 11270 євро;

- грошові кошти номіналом 500 грн, 200 грн та 100 грн, у загальній сумі 64 тис. 800 грн.;

- грошові кошти номіналом 50 доларів США, у загальній сумі 750 доларів США;

- печатку лікарську з назвою «Лікар ОСОБА_9 » у кількості 2 шт.;

- мобільні телефони марки «Samsung» у кількості 2 шт.;

- флеш носій з написом «SP Sibikolo Power», зеленого кольору;

- мобільний телефон марки «Poco M3» темного кольору у чохлі темного кольору;

- ноутбук марки «Asus»;

- ноутбук марки «Samsung»;

- ноутбук марки «HP»;

- планшетний пристрій марки «Ipad» з оперативною пам`ятью 64 Gb;

- нотатки з рукописними записами;

- блокноти з рукописними записами;

- планшетний пристрій «Lenovo» у корпусі чорного кольору та у чохлі чорного кольору.

Зберігання речових доказів здійснювати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме постановою від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Після зняття інформації та проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій майно, а саме: мобільні телефони марки «Samsung» у кількості 2 шт.; флеш носій з написом «SP Sibikolo Power», зеленого кольору; мобільний телефон марки «Poco M3» темного кольору у чохлі темного кольору; ноутбук марки «Asus»; ноутбук марки «Samsung»; ноутбук марки «HP»; планшетний пристрій марки «Ipad» з оперативною пам`ятью 64 Gb; планшетний пристрій «Lenovo» у корпусі чорного кольору та у чохлі чорного кольору передати на відповідальне зберігання власнику (власникам), з дозволом на володіння та користування майном.

Попередити власника (власників) майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт) про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити прокурору та третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1