ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 213/2198/24

Провадження № 1-кп/210/550/24

30 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15 серпня 2022року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд призначити обвинувальний акт до розгляду по суті, а також звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктом 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_4 заперечив з приводу продовження його підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає, що той факт, що ОСОБА_4 ніде не працевлаштований не вказує на те, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення. Просить суд обрати домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_5 не заперечував з приводу призначення справи до судового розгляду. З клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не погоджується, вказує, що ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання, наразі в нього народилася дитина. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, нічим не обґрунтовано і зі сторони обвинувачення не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував з приводу призначення обвинувального акту до розгляду, а також просив суд змінити йому запобіжний захід.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, доводи захисників та обвинувачених, прийшов до наступних висновків.

Щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15 серпня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України відповідає положенням статті 291 КПК України, підстав для повернення його прокурору не встановлено. Також не встановлено підстав для застосування положень пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України.

Враховуючи наведене, обвинувальний акт на підставі пункту 5 частини 3 статті 314 КПК України підлягає призначенню до судового розгляду.

Щодо продовження строку запобіжного заходу

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд на стадії судового розгляду не здійснює оцінку обґрунтованості підозри, оскільки обґрунтованість підозри вже була визнана при застосуванні до обвинувачених на стадії досудового розслідування запобіжних заходів. Тому в контексті питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює як підстави, що слугували для обрання запобіжного заходу, так і їх чинність на етапі вирішення питання про його продовження, а так само оцінити обставини, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Очікування можливого суворого покарання саме по собі є реальним мотивом та підставою переховуватись від суду, та суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування.

Щодо оцінки ризиків відносно ОСОБА_4

При оцінці ризику переховування у цьому провадженні суд враховує той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 6-ть років з конфіскацією майна. На теперішній час існують підстави стверджувати, що ризик втечі невірогідний, виходячи із суворості покарання.

Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує те, що існування ризику втечі знаходиться у взаємозв`язку з іншими факторами, зокрема соціальне та матеріальне становище ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не отримує, хоча і має певні соціальні зв"язки. В той же час відсутність стримуючих факторів, таких як постійне місце роботи, не виключає тієї обставини, що обвинувачений. у разі зміни запобіжного заходу, може змінити місце проживання, та в умовах воєнного стану, покинути територію міста Кривого Рогу

Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а так само й покарання, яке може бути призначено, з урахуванням особи обвинуваченого, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені під час обрання слідчим суддею запобіжного заходу ризики.

Наявність ризиків незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні суд оцінює з тих положень, що відповідно до статті 23 КПК України показання свідки надають безпосередньо судові, під час судового розгляду, тому перебуваючи на свободі, обвинувачений має можливість впливати на свідків з метою зміни їх показань.

Суд частково погоджується і з доводами прокурора про те, що існує ризик продовження злочинної діяльності, оскільки як вбачається з матеріалів справи останній офіційних доходів не має, і останньому інкримінується отримання доходів саме від злочинної діяльності, пов"язаної з незаконним збутом заборонених в обізі речовин.

У цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

Суд вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених і продовження раніше обраного щодо них запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує два місяця.

Щодо оцінки ризиків відносно ОСОБА_5

При оцінці ризику переховування у цьому провадженні суд враховує той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 6-ть років з конфіскацією майна. На теперішній час існують підстави стверджувати, що ризик втечі невірогідний, виходячи із суворості покарання.

Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує те, що існування ризику втечі знаходиться у взаємозв`язку з іншими факторами, зокрема соціальне та матеріальне становище ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не отримує. В той же час наявність стримуючих факторів, таких як неповнолітня дитина ОСОБА_8 , цивільна дружина, не виключає тієї обставини, що ОСОБА_5 у разі зміни запобіжного заходу, може змінити місце проживання, та в умовах воєнного стану, покинути територію міста Кривого Рогу.

Наявність у ОСОБА_5 другої, малолітньої дитини, яка народилась поки останній утримується під вартою не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а так само й покарання, яке може бути призначено, з урахуванням особи обвинуваченого, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені під час обрання слідчим суддею запобіжного заходу ризики.

Наявність ризиків незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні суд оцінює з тих положень, що відповідно до статті 23 КПК України показання свідки надають безпосередньо судові, під час судового розгляду, тому перебуваючи на свободі, обвинувачений має можливість впливати на свідків з метою зміни їх показань.

Суд частково погоджується і з доводами прокурора про те, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_9 раніше не судимий. Проте, оцінюючи злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , не виключена можливість, що відсутність офіційних джерел доходів, відсутність постійного місця роботи може свідчити про те, що останній отримував засоби для проживання саме через здійснення злочинної діяльності.

У цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

Суд вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених і продовження раніше обраного щодо них запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує два місяця.

Щодо альтернативного заходу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Оцінюючи національне законодавство, ЄСПЛ у справі "Істоміна проти України" зауважив, що відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) слідчий суддя визначає розмір застави «…з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього».

Відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено заставу в мінімальному розмірі - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

КПК України імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення.

У відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу обвинуваченого впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Зважаючи на природу та обсяг злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та необхідність забезпечення запобігання спробам переховуватися від суду, що розмір застави у вигляді сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, забезпечить належну поведінку обвинувачених.

На теперішній час суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, оскільки судом лише розпочато судовий розгляд, суду не відкривались докази ані стороною захисту, ані обвинуваченням. При цьому, наявність певних соціальних зв"язків і місця реєстрації сама по собі не є тією обставиною, яка свідчить про необхідність зменшення застави, яка визначена слідчим суддею на підставі обґрунтованої підозри.

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 314-317, 350,372, 376 КПК України, суд, -.

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного 15 серпня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на 13-45 год. 08 жовтня 2024 року .

В судове засідання здійснити виклик сторін кримінального провадження.

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 28 листопада 2024 року включно.

Попередньо обраний альтернативний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - заставу у межах 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять), у національній грошовій одиниці, з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави - залишити без змін.

У випадку внесення визначеної суми застави звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" строком на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 28 листопада 2024 року включно.

Попередньо обраний альтернативний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - заставу у межах 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять), у національній грошовій одиниці, з покладенням попередньо вказаних обов`язків у випадку внесення застави - залишити без змін.

У випадку внесення визначеної суми застави звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачені вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз"яснити, що засава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Зобов`язати Державну установу "Криворізька установа виконання покарань (№3)" доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судові засідання згідно вимог про доставку в зал судових засідань № 309 ( АДРЕСА_1 ).

Копію даної ухвали направити до ДУ "Криворізька установа виконання покарань (№3)". Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 01 жовтня 2024року та проголошено 01 жовтня 2024 року о 15 год.45 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1