Справа №516/740/23
Провадження №1-в/516/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , засудженого розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені суду подання начальника Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и в:

Вироком Теплодарського міського суду Одеської області від 06 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До суду надійшло подання начальника Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 , про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Засуджений в судовому засіданні заперечував щодо скасування іспитового строку, оскільки до червня місяця жодного повідомлення від органу апробації не отримував, а як тільки отримав на початку червня таке повідомлення відразу став на облік та виконує всі обов`язки визначенні кримінальним законом.

Прокурор в судовому засіданні зазначала, що хоча на момент направлення подання засуджений не з`являвся до органу апробації, на цей час він всі обов`язки виконує, а тому вважає за можливе не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Представник органу пробації звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення подання органу пробації.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Теплодарського міського суду Одеської області від 06 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Як вбачається з матеріалів особової справи №35/2024 20 березня 2024 року начальником відділу органу пробації сформовано виклик ОСОБА_4 про необхідність прибути до Одеського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 29.03.2024 року о 10:00 год.

Проте, в матеріалах особової справи відсутні дані щодо отримання засудженим такого виклику особисто під підпис або поштою.

29 березня 2024 року у зв`язку із неявкою засудженого сформовано повторний виклик особи, в якому зазначено, що ОСОБА_4 повинен з`явитись до органу пробації до 10 квітня 2024 року.

Проте, в матеріалах особової справи відсутні дані щодо отримання такого виклику засудженим під особистий підпис або поштою.

Також, згідно інформації яка міститься в особовій справі, фахівцем Одеського РФ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області всі запити направлялись за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, згідно наданої органами місцевого самоврядування інформації ОСОБА_4 не зареєстрований та не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, також у вироку судом було зазначено, що ОСОБА_4 зареєстрований АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , проте будь-яких запитів щодо отримання інформації за місцем реєстрації особи органом пробації не здійснено.

Згідно положень ч. 1 ст. 164 Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних про належне повідомлення засудженого про необхідність з`явитися до органу пробації в певний день та час, крім того відсутні дані щодо належного з`ясування місця знаходження засудженого за місцем реєстрації, яке зазначено в тому числі у вироку.

Також судом враховано, що до отримання подання судом засуджений з`явився до органу пробації 12 червня 2024 року, став на облік, та з того часу належним чином виконує обов`язки покладенні на нього вироком суду.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити..

Керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, 164- ст.166 КВК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити начальнику Одеського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1