Справа № 478/1695/24 Провадження № 1-в/478/551/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Красноярського краю, Ємельянівського району, смт. Березовка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянина України, неодруженого, не працюючого, засудженого:
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням терміном у 2 роки;
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч.2, 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України. ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року скасовано звільнення від відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання;
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі,
У листопаді 2024 року начальник Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернувся до суду із вказаним поданням відносно засудженого ОСОБА_4 , в якому просив суд вирішити питання щодо приведення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року, вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року, ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року та вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в тому числі за злочини, пов`язані з крадіжкою. Початок строку: 06.03.2023 року. Кінець строку: 06.03.2029 року.
09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), який поліпшує становище засудженого скасовуючи кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.
В судове засідання представник ВК 93 та засуджений не з`явились. Згідно поданої заяви засуджений просив суд провести розгляд подання без його участі.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, просив звільнити від відбування покарання засудженого за епізодами таємного викрадення чужого майна.
Виходячи з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши думку прокурора, розглянувши подання та дослідивши матеріали особової справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3ст. 74 КК України.
Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57,ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України),11,13,13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).
Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.
Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року.
Як встановлено судом, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання, за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.12.2021 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк у 2 роки.
Як вбачається з вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив три епізоди таємного викрадення чужого майна, а саме: 15.12.2021 року на суму 325,12 грн; 16.12.2021 року на суму 250,76 грн; 20.12.2021 року на суму 250,76 грн.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2270,00 грн.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна у 2021 році, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, було змінено до 2270,00 грн. (1135 х 2=2270).
Таким чином, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.
В такому разі, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року лише за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.12.2021 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку у 2 роки.
Посилання суду при призначенні покарання у вироку на ч. 1 ст. 70 КК України підлягає виключенню.
Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року.
Як встановлено судом, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання, за: ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, остаточно призначено, шляхом поглинання, покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив вісім епізодів таємного викрадення чужого майна, а саме: 18.01.2022 року на суму 345,00 грн (ч. 2 ст. 185 КК України); 21.01.2022 року на суму 259,90 грн (ч. 2 ст. 185 КК України); 22.01.2022 року на суму 315,00 грн (ч. 2 ст. 185 КК України); 16.06.2022 року на суму 415,83 грн (ч. 4 ст. 185 КК України); 18.06.2022 року на суму 415,83 грн (ч. 4 ст. 185 КК України); 19.05.2022 року на суму 349,00 грн (ч. 4 ст. 185 КК України); 30.05.2022 року на суму 290,00 грн (ч. 4 ст. 185 КК України); 14.06.2022 року на суму 499,00 грн (ч. 4 ст. 185 КК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2481,00 грн.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна у 2022 році, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, було змінено до 2481,00 грн. (1240,5 х 2=2481).
Таким чином, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України.
В такому випадку ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, вважати засудженим ОСОБА_4 , шляхом поглинання, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково слід приєднати невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. Строк покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року.
Як встановлено судом, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 було вчинено таємне викрадення чужого майна, а саме: 19.11.2022 року на суму 4066,33 грн.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2481,00 грн.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна у 2022 році, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, було змінено до 2481,00 грн. (1240,5 х 2=2481).
Отже, виходячи з розміру вартості викраденого майна, суд не вбачає підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за даним вироком.
Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року.
Як встановлено судом, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання, за: ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 було вчинено шість епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжку) та закінченого замаху на крадіжку, а саме: 27.01.2023 року на суму 508,75 грн; 29.01.2023 року на суму 293,28 грн; 29.01.2023 року на суму 699,12 грн; 30.01.2023 року на суму 314,87 грн; 01.02.2023 року на суму 613,92 грн; 05.03.2023 року на суму 649,75 грн.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2684,00 грн.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна у 2023 році, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, було змінено до 2684,00 грн. (1342 х 2=2684).
Таким чином, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Щодо ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року.
Як встановлено судом, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 року було скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року та направлено ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.
Частину невідбутого покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року приєднано до Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року.
Висновок за результатами розгляду подання.
Виходячи з встановлених обставин, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України. В такому разі, ОСОБА_4 вважається засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.12.2021 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку у 2 роки.
Посилання суду при призначенні покарання у даному вироку на ч. 1 ст. 70 КК України підлягає виключенню.
Крім того, ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України.
В такому випадку ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, слід вважати засудженим ОСОБА_4 , шляхом поглинання, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково слід приєднати невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. Строк покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Відповідно, з вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року підлягає виключення посилання суду при призначенні покарання на ч. 1 ст. 70 КК України.
Також, ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 вважається засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
З огляду на наведені вище обставини, подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» підлягає задоволенню.
Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5 , ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, -
Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.
Виключити з резолютивної частини вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року посилання при призначенні покарання засудженому на ч. 1 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.12.2021 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 вважається звільненим від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку у 2 роки.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України.
Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року, вважати засудженим ОСОБА_4 , шляхом поглинання, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.02.2022 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Строк покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Виключити з резолютивної частини з вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року посилання при призначенні покарання на ч. 1 ст. 70 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Вважати засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.02.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.12.2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя