Справа № 572/4907/24
У Х В А Л А
25 листопада 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Під час судового розгляду в межах даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування заявленого клопотання прокурором зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : ризик можливості переховуватись від суду у разі перебування на волі, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Обвинувачений та захисник вважають, що запобігти вказаним прокурором ризикам можна за допомогою застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів. Так, обвинувачений вказує на можливість застосування відносно нього такого запобіжного заходу як домашній арешт за місцем реєстрації у с.Людинь, що повною мірою, на думку сторони, забезпечить запобігання ризикам, вказаним стороною обвинувачення.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2024 року судом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого на даний час визначено до 29 листопада 2024 року.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання на строк до 8 років позбавлення волі.
Отже, вказаний чинник може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду.
Крім цього, одним із ризиків, яким прокурор обґрунтовував необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було вказано можливість продовжувати злочинну діяльність.
При вирішенні питання можливості продовження терміну дії обраного запобіжного заходу слід також врахувати, що у ОСОБА_5 досить слабкі соціальні зв`язки, оскільки обвинувачений не має утриманців, не є працевлаштованим, проживає не за зареєстрованим місцем постійного проживання.
В даному випадку судом враховано репутацію ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення.
Слід прийняти до уваги, що в даному випадку не виключається можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків, частина із яких на даній стадії судового провадження є недопитаними судом.
Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи наведені обставини - клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня взяття під варту, тобто до 24 січня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя