Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2947/2024 У Х В А Л А
01.08.2024р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
31.07.2024р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно повідомлення, 30.07.2024 близько 16:00 год. водій ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем «DAF XF105.460» (р.н. НОМЕР_1 ) у з`єднанні з напівпричепом «SCHMITZ SKI 24SL7.2» (р.н. НОМЕР_2 ), рухався по проїжджій частині автодороги М-14 «Одеса Мелітополь», в напрямку від с. Благодарівка до с. Половинки.
В цей же час, перед поворотом на с. Зелене на проїжджій частині зупинились вантажний автомобіль «Scania R 410» (р.н. НОМЕР_3 ) із напівпричепом «ПР STAS», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а за ним автомобіль «Volkswagen LT 35» (р.н. НОМЕР_5 ), під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рухаючись в обраному напрямку, в районі повороту на с. Зелене, в межах Миколаївського району, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п. 2.3 «б»; 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при виявленні перешкоди у вигляді вищевказаних статичних транспортних засобів, яку об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В результаті грубого порушення ПДР водій ОСОБА_6 допустив наїзд на статичний автомобіль «Volkswagen LT 35» (р.н. НОМЕР_5 ), із подальшим контактуванням із вантажним автомобілем «Scania R 410» (р.н. НОМЕР_3 ) із напівпричепом «ПР STAS», реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Внаслідок ДТП водій ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих або свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав свою провину, пояснив, що допустив правопорушення неумисно, побачив нерухомі автомобілі вже в останній момент. Додав, що має захворювання на діабет та підвищений артеріальний тиск, у зв`язку з чим потребує систематичного прийняття ліків.
Захисник заперечив проти обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку із недоведеністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема вказав, що ризик переховування обґрунтовується виключно тяжкістю можливого покарання; свідки на даний час слідства не допитані; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення взагалі є надуманим з огляду на те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України має необережну форму вини. Зважаючи на визнання підозрюваним своєї провини, вважав достатнім обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2024 та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та відповідна слідова інформація; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.07.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 31.07.2024; власними поясненнями підозрюваного в судовому засіданні; матеріалами кримінального провадження у сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному; характеру вчиненого злочину, пов`язаного із грубим недотриманням ОСОБА_6 вимог п. 2.3 «б»; 12.3 ПДР України, внаслідок чого рухаючись у світлий час доби, за ясної погоди, по прямій проїзній частині, не маючи жодних обмежень у оглядовості ділянки дороги, за відсутності значних дефектів дорожнього полотна, об`єктивно маючи змогу завчасно виявити два нерухомі транспортні засоби, хоча б з огляду на їх габарити (мікроавтобус та вантажний автомобіль з напівпричепом), не вжив заходів до їх безпечного об`їзду або зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним автомобіля та допустив із ними зіткнення, внаслідок чого загинула особа; беручи до уваги, що ОСОБА_6 не одружений, дітей на утриманні не має, неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, що свідчить про його легковажне ставлення до вимог ПДР України, що в свою чергу створює підвищену небезпеку для життя й здоров`я інших учасників дорожнього руху; зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, в ході якої встановлюється повне коло осіб свідків, які підлягатимуть допиту та проведенню за їх участю інших слідчих дій, а щодо наявних свідків та потерпілої - то підозрюваному відомі їх анкетні та контактні дані, за такого ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними та вагомими. Вбачається, що запобігти встановленим вище ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Зважаючи на обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, враховуючи певною мірою зухвалість вчиненого злочину, внаслідок якого загинула людина, слідчий суддя керується вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та вважає визначення розміру застави неможливим.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.09.2024р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1