Справа № 308/7680/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2023 року, маючи авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, вирішив утворити та очолити стійке злочинне об`єднання - організовану групу, з метою протиправного особистого збагачення шляхом систематичного вчинення незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також збуту психотропних речовин, в тому числі у великих розмірах на території м. Ужгород та Ужгородського району Закарпатської області.

ОСОБА_4 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування організованою групую, до складу якої не пізніше жовтня місяця 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представляється можливим, залучив як співорганізатора ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, які в подальшому спільно залучили до злочинного угруповання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які виступали як виконавці (співвиконавці) та пособники безпосереднього збуту психотропних речовин, в тому числі у великих розмірах. Так, ОСОБА_4 , створив та очолив спільно із ОСОБА_5 , організовану групу. При цьому, ОСОБА_4 , здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи, спільно з іншими учасниками організованої групи розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, зокрема підшуковував «клієнтів» для збуту, розподіляв ролі між усіма учасниками організованої злочинної групи, встановлював загальновизнані правила поведінки та конспірації в групі, забезпечував дотримання їх учасниками, здійснював облік збутих психотропних речовин, організував поставку психотропних речовин, задля забезпечення ними всіх учасників організованої групи, розподіляв отримані від вчинення протиправної діяльності грошові кошти між учасниками групи, зокрема кожен учасник групи надавав йому грошові кошти для незаконного придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, з метою їх подальшого збуту та після їх збуту розподіляв отримані від злочинної діяльності прибутки між всіма учасниками групи, а також безпосередньо здійснював збут психотропних речовин. Разом із тим, ОСОБА_5 , створив та спільно з ОСОБА_4 , очолив організовану групу. При цьому, ОСОБА_5 здійснювала загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи, як самостійно, так і за допомогою організатора ОСОБА_4 , спільно з іншими учасниками організованої групи розробляла плани вчинення злочинів, координувала їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, розподіляла спільно із ОСОБА_4 , ролі між усіма учасниками організованої злочинної групи, встановлювала спільно та за попередньої згоди ОСОБА_4 , загальновизнані правила поведінки та конспірації в групі, забезпечувала дотримання їх учасниками, здійснювала облік збутих психотропних речовин, розподіляла отримані від вчинення протиправної діяльності за вказівкою ОСОБА_4 грошові кошти між учасниками групи, безпосередньо сама здійснювала збут психотропних речовин, своїми діями сприяла у вчиненні іншими учасниками організованої групи злочинів, пов`язаних із збутом психотропних речовин, здійснювала їх фасування та пакування на дози, забезпечувала ними, за вказівкою ОСОБА_4 , учасників організованої групи, попередньо отримавши їх від організатора ОСОБА_4 . В подальшому співорганізатор ОСОБА_5 здобуті злочинним шляхом грошові кошти передавав ОСОБА_4 для їх розподілу між учасниками групи. Крім цього, ОСОБА_5 , на досягнення єдиного злочинного плану, діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 , у невстановлених досудовим розслідуванням обставин, після отримання психотропних речовин від організатора ОСОБА_4 , зберігав їх за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому особисто збував психотропні речовини. Крім цього, ОСОБА_6 , який згідно попередньо розподілених функцій виступав у ролі виконавця, а саме останній, на досягнення єдиного злочинного плану, діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин отримував від організатора ОСОБА_4 психотропні речовини, здійснював незаконне зберігання їх за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому як особисто, так і спільно з організатором ОСОБА_4 , збував психотропні речовини.

Окрім того, ОСОБА_7 , який згідно попередньо розподілених функцій виступав у ролі виконавця, а саме останній, на досягнення єдиного злочинного плану, діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 та після отримання від нього психотропних речовин, зберігав їх за місцем свого проживання та в подальшому особисто збував психотропні речовини.

Разом з тим, ОСОБА_8 , який згідно попередньо розподілених функцій виступав у ролі виконавця, а саме останній, на досягнення єдиного злочинного плану, діючи в складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 та після отримання від нього психотропних речовин, зберігав їх за місцем свого проживання та в подальшому особисто збував психотропні речовини.

При цьому, організована злочинна група, очолювана ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб, для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовини, між членами якого підтримувалися тісними дружніми стосунками між собою; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із жовтня 2023 року до квітня 2024 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_4 , та співорганізатора ОСОБА_5 , обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій та свідомого виконання своїх функцій кожним із них. Разом із тим, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичних засобів та психотропних речовин, предметів у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова. Окрім того, для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.

Так, ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи в якості організатора та виконавця, після придбання у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час психотропної речовини (ймовірно у осіб, які є учасникам іншої організованої групи та які документуються в рамках даного кримінального провадження), умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, здійснював фасування та незаконне зберігання психотропних речовин за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , частину з яких надавав іншим учасникам організованої групи для подальшого збуту в роздріб.

Зокрема, ОСОБА_8 , перебуваючи у складі організованої групи в ролі виконавця, на досягнення єдиного злочинного плану, згідно розподілених функцій, після отримання психотропних речовин у невстановленому органом досудового розслідування місці та невстановлений спосіб та час від організатора ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зберігав кристалічні речовини білого кольору за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 для подальшого їх збуту в роздріб. Надалі, ОСОБА_8 , знаходячись у складі організованої групи в ролі виконавця, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, після отримання кристалічної речовини білого кольору від ОСОБА_4 за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та діючи за вказівкою останнього, 26.10.2023 о 12 год 25 хв, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки з рук в руки незаконно збув за 18000 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 один поліетиленовий пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 6,0082 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до великих розмірів, яку в подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненому у великих розмірах, організованою групою.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в складі організованої групи в ролі організатора та виконавця, 22.12.2023 о 13 год 24 хв, умисно, повторно, з корисливих мотивів, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи на досягнення єдиного злочинного плану, згідно розподілених функцій в складі організованої групи спільно із ОСОБА_6 , який входить до організованої групи в ролі виконавця, після отриманого від виконавця ОСОБА_6 вхідного телефонного дзвінка, в ході якого останній повідомив що «нада два з половиною», прибув на автомобілі марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_1 , де в подальшому ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 згорток фольги з психотропною речовиною - метамфетамін, масою 3,7994 г, що згідно Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010), відноситься до великих розмірів, яку в подальшому ОСОБА_6 зберігав при собі до моменту, коли в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 з рук в руки незаконно збув за 7000 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , яку ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції.

Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи у складі організованої злочинної групи в ролі співорганізатора та виконавця, на досягнення єдиного злочинного плану, згідно розподілених функцій, після отримання психотропних речовин у невстановленому органом досудового розслідування місці та невстановлені спосіб та час від організатора ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зберігав кристалічні речовини білого кольору за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого їх збуту в роздріб. Надалі, ОСОБА_5 , знаходячись у складі організованої групи в ролі співорганізатора та виконавця, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 , 28.12.2023 о 16 год 08 хв, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_1 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки з рук в руки незаконно збув за 3000 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 один прозорий зіп - пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 1,2399 г, яку ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою.

Крім цього, ОСОБА_7 , перебуваючи у складі організованої злочинної групи в ролі виконавця, на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій, після отримання психотропних речовин у невстановленому органом досудового розслідування місці та невстановлений спосіб та час від організатора ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зберігав кристалічні речовини білого кольору за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 для подальшого їх збуту в роздріб. Надалі, ОСОБА_7 , знаходячись у складі організованої злочинної групи в ролі виконавця, у порушення вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи за вказівкою організатора ОСОБА_4 , 02.03.2024 о 11 год 03 хв, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_4 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки з рук в руки незаконно збув за 6000 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 один прозорий зіп - пакет, в якому знаходилась психотропна речовина - метамфетамін, масою 1,9289 г, яку ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою.

Таким чином в сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, перевезення, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах, організованою групою.

Під час досудового розслідування було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого встановлено наявність об`єкту нерухомого майна, що на праві приватної спільної частки в розмірі 1/3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: частку в розмірі 1/3 житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , закінчений будівництвом об`єкт, загальна площа (кв.м): 184,9 житлова площа (кв.м): 114,6, реєстраційний номер майна № 22909819;

03.05.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за №308/7680/24 1-кс/308/2626/24 накладено арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження нерухомого майна, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на приватну спільну частку в розмірі 1/3 житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , закінчений будівництвом об`єкт, загальна площа (кв.м): 184,9 житлова площа (кв.м): 114,6, реєстраційний номер майна № 22909819.

Згідно відповіді ТОВ «Ріалті-О» №27 від 28.05.2024 середня ринкова вартість вищевказаного об`єкту нерухомого майна може становити 3849884,00 (три мільйони вісімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок без ПДВ.

Так, будинок, де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , де був проведений обшук, міг використовуватись для здійснення протиправної діяльності пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, проведення фасування та розподілення таких.

12.06.2024 вказаний вище будинок в розмірі 1/3 житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, так як вказаний будок використовувався для здійснення протиправної діяльності пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, проведення фасування та розподілення таких.

Разом з цим, 23.04.2024 органом досудового розслідування було розпочато розслідування за ч. 1 ст. 306 КК України, щодо використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, відомості про що внесено до ЄРДР № 0000189.

02.08.2024 вказані матеріали кримінального провадження прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 об`єднано до основного кримінального провадження №0000298 від 10.10.2023.

Також, досудовим розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де згідно інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить право власності приватної спільної частки в розмірі 1/3 житлового даного будинку, однак останній офіційно не працевлаштований, стабільних доходів на території України не має, з чого виходить що ОСОБА_4 здійснив придбання у власність вказаного будинку за грошові кошти здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, що підтверджується матеріалами контрольованої закупки та НСРД аудіо-відео контролем місця за адресою АДРЕСА_2 та іншими матеріалами НСРД і їх сукупності.

Вказаний вище будинок (частку в розмірі 1/3 житлового будинку) за адресою АДРЕСА_2 , 12.06.2024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як останній міг використовуватись для здійснення протиправної діяльності пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, проведення фасування та розподілення таких.

Підставами для застосування органами досудового розслідування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, є привід вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному або обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації.

Незастосування заходів щодо передачі в управління АРМА майна та, у результаті цього, невжиття заходів щодо збереження арештованого майна утруднить або зробить неможливим (втрата, погіршення фізичного стану майна, зменшення його економічної вартості) застосування негативних наслідків до підозрюваних у разі винесення обвинувального вироку.

На підставі наведеного, просить передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () на підставах, у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, що на праві приватної спільної частки в розмірі 1/3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: частку в розмірі 1/3 житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , закінчений будівництвом об`єкт, загальна площа (кв.м): 184,9 житлова площа (кв.м): 114,6 реєстраційний номер майна № 22909819, на яке 03.05.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за №308/7680/24 1-кс/308/2626/24 накладено арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження нерухомого майна, з метою забезпечення їх збереження або збереження його економічної вартості, по матеріалам кримінального провадження № 0000298 від 10 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 306 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, подав заяву про розгляд такого без участі підозрюваного.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з доданим до клопотання витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000298, сформованим станом на 03.08.2024, органом досудового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України

15.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.05.2024 накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, а саме: автомобіль марки «BMW 730D», номерні знаки НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та приватну спільну частку в розмірі 1/3 житлового будинку площею 184,9 кв. м., реєстраційний номер майна №22909819, за адресою АДРЕСА_2 , які належать та перебувають у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою можливості конфіскації майна як виду покарання, спеціальної конфіскації майна особи та збереження речових доказів, в разі доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 365488454; дата формування: 12.02.2024) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності в розмірі частки 1/3 належить ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 .

Згідно відповіді на запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріалті-О» повідомило, що середня ринкова вартість станом на 07.05.2024 в гривневому еквіваленті, може становити на житловий будинок загальною площею 184,9 кв.м., в тому числі житлова площа - 114,6 кв.м. (на 6 житлових кімнат), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №22909819 - 3849884,00 (три мільйони вісімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) гривень без ПДВ.

Згідно постанови заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_16 від 12.06.2024 вищевказаний будинок визнано речовим доказом.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, встановлює, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, та містить вимогу, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За змістом ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 абз. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Частиною 7 ст. 100 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні. У пункті 4 частини першої статті 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (абз. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону уразі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

Статтею 21 Закону встановлено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування ним на встановлених цією статтею підставах.

В той же час, частиною шостою статті 100 КПК України регламентовано передачу Національному агентству для управління або реалізації лише речових доказів на підставах та в порядку, встановлених цією статтею.

Разом з тим, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Зазначений Закон визначає єдиною підставою для управління активами накладення на них арешту у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 19 Закону) без конкретизації мети такого арешту. Тобто встановлені у частині першій статті 19 Закону обов`язкові умови передачі активів в управління Національному агентству виникають у будь-якому разі при накладенні на ці активи арешту на підставі самого лише факту його застосування, навіть якщо у відповідному рішенні не конкретизовано виду застосованих заборон.

Як передбачено п.п.1, 4 ч.1 ст.1 Закону застосований в ст.19 термін «активи» означає в тому числі майно, на яке накладений арешт у кримінальному провадженні; «управління активами» є діяльністю із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

За таких умов управління Агентством активами (арештованим майном) відповідає завданню арешту такого майна, яке визначене ст. 170 КПК України, а в даному конкретному випадку - запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У поданому клопотанні зазначене в ньому майно є активами, на які поширюються вимоги спеціального закону «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». А управління такими активами є єдиним законодавчо встановленим способом, спроможнім забезпечити збереження цього майна, чим досягається мета і завдання арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, при надмірному формалізмі і тлумаченні підстав управління майном лише через його арешт з метою збереження речових доказів, не враховуються завдання кримінального провадження в цілому та заходів забезпечення зокрема. Це, в свою чергу, може призвести до знищення або зменшення вартості активів, щодо яких ставиться питання про управління в цьому кримінальному провадженні.

Метою арешту майна у кримінальному провадженні згідно з частиною другою статті 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на зазначену мету арешт майна відповідно до частини першої цієї ж статті застосовується за наявності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, може бути об`єктом конфіскації чи спеціальної конфіскації або ж виступати засобом компенсації завданої злочином шкоди чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, перелік обставин, які зумовлюють необхідність арешту майна і збереження активів та їх економічної вартості шляхом управління цими об`єктами Національним агентством, не обмежується підставами для визнання їх речовими доказами, а є значно ширшим.

З огляду на викладене, для передачі майна в управління Агенству за рішенням слідчого судді, необхідно встановлення наступного: факту накладення арешту на майно, вартості активів та відсутність письмової згоди власника на передачу арештованого майна в управління Агенству.

Як зазначено вище, майно арештовано згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду. Як слідує з наданих слідчому судді матеріалів, під час досудового розслідування слідчий звернувся із запитом до ТОВ «Ріалті-О» з метою встановлення вартості майна, а саме: житлового будинку загальною площею 184,9 кв.м., в тому числі житлова площа - 114,6 кв.м. (на 6 житлових кімнат), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №22909819 - 3849884,00 (три мільйони вісімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) гривень без ПДВ, поряд з цим, вартість такого майна не підтверджена належними і допустимими доказами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згода власника арештованого майна на передачу його в управління Агентству у матеріалах клопотання відсутня. Додані до клопотання документи не містять жодних даних, що прокурором вживалися заходи щодо отримання згоди власника.

Таким чином, відсутні правові підстави для передачі арештованого майна в управління Агенству, оскільки прокурором не виконані в повному обсязі обов`язкові вимоги, передбачені КПК України та Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Водночас, вирішуючи питання щодо передачі майна в управління Національному агентству, слідчий суддя звертає увагу на те, що обов`язковою умовою передачі майна в управління Національного агентства є наявність мети забезпечення збереження таких речових доказів або збереження їхньої економічної вартості, звідси має наслідком покладення обов`язку на слідчого, прокурора щодо доведення обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення таких дій, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні.

Прокурором не доведено обставин, які підтверджують, що у разі нездійснення передачі вказаного у клопотанні майна в управління Національному агентству, майно може бути перетворене, знищене, зіпсоване або його економічна вартість істотно зменшиться в ціні, а тому, на переконання слідчого судді, застосування такого порядку зберігання речових доказів суперечитиме принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відтак підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

Крім того, клопотання та додані до нього документи не містять жодних даних, що після накладення ухвалою слідчого судді від 03.05.2024 року арешту на житловий будинок відбувались спроби чи мали місце факти, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, а відповідно, що збільшились чи з`явились ризики, які потребують застосування більш обтяжливого способу арешту.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.

Згідно зі ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора щодо передачі в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке 10.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.08.2024.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1