№ 208/9748/24
№ 1-і/207/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Курахівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000947 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду для здійснення судового провадження надійшло клопотання прокурора Курахівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000947 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що на розгляді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебувало кримінальне провадження №0000947 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України.

Станом на 17.09.2024 підслідність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області змінено на Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 13.11.2023 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», який в подальшому неодноразово було продовжено.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2024 в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 28.09.2024 включно.

На теперішній час виникла необхідність у продовжені строку тримання під вартою ОСОБА_6 , який спливає 29.06.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просить міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити на 60 днів, так як не перестали існувати ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу, крім цього перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може переховуватися від органів прокуратури та суду, вчинити інші злочини, не з`являтись за викликом суду, та враховуючи те, що кримінальне провадження не розглянуте в повному обсязі, тому обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків, що призведе до затягування судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в задоволенні клопотання прокурора просили суд відмовити. ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заявили клопотання про зміну йому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на на домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризик вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, незаконний вплив на потерпілих, свідків, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого, спосіб вчинених ним злочинів, свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, беручи уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_6 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо ОСОБА_6 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Також, Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи доводи клопотання, а також інші матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

У відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не визначити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити термін застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 23 листопада 2024 року включно.

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про зміну йому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та про визначення застави, - відмовити.

У відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не визначити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3