Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4046/24

Номер провадження: 1-кс/511/1033/24

25.10.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Григорівське Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 23 жовтня 2024 року ОСОБА_5 у період часу приблизно з 15:00 години по 16:00 годину (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), перебував у дворі домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , разом з іншими особами, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Надалі між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_9 з іншої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 , який на той час сидів на лавці під навісом та із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар у праву половину лобної ділянки голови, після вказаного удару ОСОБА_9 впав на землю обличчям догори, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні злочинні дії почав наносити лежачому ОСОБА_9 чисельні удари кулаками та ногами в голову та тулуб останнього.

Побачивши вказаний факт, ОСОБА_8 зупинив протиправні дії ОСОБА_5 , а останній був вимушений спільно із ОСОБА_10 покинути територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Згодом у ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_9 виник злочинний умисел на умисне вбивство останнього в зв`язку з чим, того ж дня, 23 жовтня 2024 року біля 21:00 години ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вбивство ОСОБА_9 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, повернувся до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у подвір`ї домоволодіння побачив ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 біля 21 години 10 хвилин, діючи умисно, наніс ОСОБА_9 декілька ударів руками в область обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю.

Після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 , який перебував у лежачому положенні та не міг чинити опір, та почав наносити чисельні удари взутими ногами в область голови, шиї та тулубу останнього до того часу, як ОСОБА_9 не припинив подавати ознаки життя.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Надалі 24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, кваліфікованого стороною обвинувачення за частиною 1 статті 115 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляді місця події від 24.10.2024; постановою про визнання речовим доказом; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ході якого на одязі та взутті ОСОБА_5 було виявлено сліди РБК; довідкою за підписом лікаря судово медичного експерта від 24.10.2024 року, щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 ; іншими матеріалами в сукупності.

Водночас органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вказаний ризик обгрунтовується тяжкістю можливого покарання; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000737 від 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 1 статті 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі прокурором та слідчим доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, яке за класифікацією відноситься до особливо тяжкого, та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених диспозицією частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, встановлені ризики, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою без визначення у відповідності до приписів пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України розміру застави.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Підозрюваного в порядоку статті 208 КПК України було затримано 24 жовтня 2024 року.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 24 жовтня 2024 року по 22 грудня 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1