Провадження №1-кс/751/2720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000005 від 31.01.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації (далі РФ) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань і регулярних збройних формувань на територію України.

Збройне захоплення с. Ягідне Чернігівської області почалося разом із повномасштабним вторгненням РФ в Україну, та з 03.03.2022 територія населеного пункту перейшла під контроль військовослужбовців ЗС РФ.

Громадяни РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець 3 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованої бригади НОМЕР_1 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ) та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (командир НОМЕР_3 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ), з березня 2022 року перебували у тимчасово зайнятому АДРЕСА_3 , тобто брали участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлювали свою участь у збройному конфлікті.

Так, 04.03.2022, у період часу з 15 год до 16 год ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , одягнуті у військову форму, відкрито демонструючи автоматичну вогнепальну зброю невстановленого зразка, перебуваючи в тимчасово зайнятому збройними силами РФ АДРЕСА_3 , на відкритій ділянці місцевості неподалік приватного господарства, яке розташоване по АДРЕСА_4 , яке не є військовим об`єктом, помітили цивільну особу ОСОБА_12 , яка на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебувала, жодної зброї не мала, участі у бойових діях не брала, до таких дій не готувалася і була одягнена у цивільний одяг.

ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що перед ними цивільна особа, яка не має можливості чинити опір, надумано звинувачуючи потерпілу ОСОБА_12 у диверсійній діяльності, діючи в порушення вимог ст. ст. 27, 32, 147 ЖК (ІV) та ст. 75 (2)(а), (е) (а.1) ДП І, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, користуючись своєю фізичною перевагою, навели на неї автоматичну вогнепальну зброю невстановленого зразка та, висловивши погрозу вбивством, наказали їй слідувати до приватного будинку, чим умисно позбавили можливості вільно пересуватись, протиправно перешкоджаючи їй обирати за своєю волею місце знаходження, тобто, здійснили незаконне позбавлення волі (нелегальне ув`язнення) особи, яка перебуває під захистом (ст. 147 ЖК (ІV).

На виконання наказу ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпіла ОСОБА_12 прослідувала до буд. АДРЕСА_3 , де на території господарства, у зв`язку з повідомленням потерпілій про те, що вона цивільна особа і немає жодного відношення до диверсійної діяльності, ОСОБА_9 , діючи умисно, висловивши погрозу вбивством, наказав йти в середину будинку, при цьому наніс потерпілій удар прикладом автоматичної вогнепальної зброї невстановленого зразка в область голови, чим спричинив ОСОБА_12 сильний фізичний біль, шляхом нанесення побоїв.

Надалі, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи озброєним, маючи на меті вчинити насильницькі дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_12 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 27 ЖК(IV) та ст. 75(2)(b), (е) (а) (а.1) (а.2), ст. 76(1) ДПІ, усвідомлюючи, що остання є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановки, що склалася, перебуваючи в приміщенні однієї з кімнат вказаного будинку, перевірили її особисті документи, а ОСОБА_11 , погрожуючи вогнепальною зброєю, висловивши погрозу вбивством та поміщенням до «катівні», наказав, їй повністю роздягнутись. Побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпіла виконала вимогу. Приблизно протягом години потерпіла ОСОБА_12 перебувала оголеною у холодному будинку з відсутніми вікнами та без опалення, внаслідок чого зазнала моральних та фізичних страждань.

Після цього, ОСОБА_10 , діючи умисно, будучи озброєними, реалізуючи спільний умисел на вчинення насильницьких дії сексуального характеру, погрожуючи фізичною розправою та усвідомлюючи, що потерпіла є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам, внаслідок погроз та обстановці, що склалася, підійшов до ОСОБА_12 , та вчинив зґвалтування, а саме вагінальне проникнення із використанням своїх геніталій в тіло потерпілої, внаслідок чого порушив її сексуальну свободу та автономію, а також спричинив фізичний біль і моральні страждання.

У подальшому, невстановлені наразі військовослужбовці ЗС РФ, доставили ОСОБА_12 до підвального приміщення Ягіднянської філії опорного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , та розмістили у одній із кімнат, де на той час перебували цивільні особи, та продовжили її незаконно утримувати до 30.03.2022.

Цього ж дня, 04.03.2022, у вечірній час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи озброєним, маючи на меті вчинити насильницькі дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи, що остання є цивільною особою та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановці, що склалася, зайшли до кімнати підвального приміщення Ягіднянської філії опорного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 , користуючись своєю фізичною перевагою, та висловивши погрозу вбивством та поміщенням до «катівні», наказав їй підійти з метою задоволення його потреби сексуального характеру, після чого вчинив зґвалтування ОСОБА_12 , а саме вагінальне проникнення із використанням своїх геніталій в тіло потерпілої, внаслідок чого порушив її сексуальну свободу та автономію, а також спричинив фізичний біль і моральні страждання.

Таким чином, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в умовах міжнародного збройного конфлікту вчинив порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільної особи, що перебуває під захистом, погрозу умисним вбивством, нелюдське поводження, сексуальне насильство у формі примусового оголення та співучасті у зґвалтуванні ОСОБА_12 , чим порушив вимоги ст. ст. 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 75(2)(а), (b), (е) (а) (а.1) (а.2), ст. 76 (1) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року.

На підставі зібраних доказів 18.10.2024 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру громадянину РФ, військовослужбовцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Російської Федерації, військовослужбовцю 1 мінометного взводу мінометної батареї 55 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України (порушення законів та звичаїв війні).

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході слідства доказами.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території РФ, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності, за викликом слідчого не прибув, оголошений у розшук. За таких обставин виникла необхідність в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні щодо клопотання покладалась на розсуд суду, оскільки не узгоджено позицію з підозрюваним.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК Країни за відсутності підозрюваної, за участі захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

18.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України

Повідомлення про підозру та повістки про його виклик та прибуття 25, 28, 29.10.2024 до Чернігівської обласної прокуратури у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» від 18.10.2024 за № 212.

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області від 30.10.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.11.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування даного кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. Підозра підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої; протоколом огляду профілю ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої; протоколом допиту свідків; протоколом огляду місця події; протоколам пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; матеріалами виконання доручень слідчого; оглядом місця події; протоколом огляду профілю в соціальній мережі «ВКонтакте»; оглядом документів; інформацією ГУР МОУ та СЗР.

Стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній перебуває на території держави-агресора Російської Федерації.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пп.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем ЗС РФ, місцезнаходження останнього, його вік.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені пп. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

До того ж, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України, за наявності зазначених у ст. 177 цього Кодексу ризиків, застосовується безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця 1 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_1 ОМСБр (в/ч НОМЕР_2 ) 41 А ЦВО ЗС РФ, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 22.11.2024 о 14.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1