Справа № 185/944/24
Провадження № 1-кп/185/561/24
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м.Павлоград

Дніпропетровської обл.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши під час запровадженого воєнного стану в Україні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт з додатками складений, у кримінальному провадженні № 0001501 від 28 серпня 2023 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармейська, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на шахті «Тернівська» ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово переміщеної особи,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що ризики, які були для застосування вказаного запобіжного заходу не змінилися та не відпали.

Під час розгляду вказаного клопотання на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про зміну відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Мотивуючи подане клопотання захисник звертає увагу суду на добропорядну протягом тривалого часу процесуальну поведінку свого підзахисного під час судового розгляду справи та вважає, що необхідність в застосуванні такого запобіжного заходу, як домашній арешт - відпала.

Крім того, захист акцентує увагу суду на тому, що обвинувачений ОСОБА_7 на теперішній час самостійно виховує малолітню дитину, оскільки її мати його колишня дружина ОСОБА_9 померла, в звязу з чим та донька обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час проживає разом з ним, взята на облік внутрішньо переміщених осіб та він нині фактично є єдиним вихователем малолітньої доньки.

Захист вважає, що під час розгляду питання про запобіжний захід необхідно врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 на протязі чотирьох місяців після вчинення ДТП взагалі не мав жодного запобіжного заходу, але, поруч із цим не вчиняв ніяких дій, направлених на переховування від досудового розслідування або перешкоджання слідчим органам.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначаючи про те, що у справі ще існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Потерпілі підтримали думку прокурора, одночасно повідомили суд про відсутність випадків тиску та впливу на них з боку обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене захисником клопотання.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як домашній арешт.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вважається раніше не судимим, має родину цивільну дружину, двох малолітніх дітей на утриманні, матір, сталі та стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, стабільний заробіток шахтаря.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений є наразі батьком - одинаком відносно малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якої померла відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів. У разі доведеності вини обвинуваченого за вчинення вказаних злочинів передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням на такий же строк права керувати транспортними засобами, та на строк до двох років позбавлення волі, відповідно.

Приймаючи рішення з приводу того, чи продовжують на час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу існувати наведені прокурором ризики, які були передумовою за для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та чи можливо вказаний запобіжний захід змінити, суд приходить до висновку, що час кримінального переслідування відносно вказаної особи, розгляд справи судом, добропорядна процесуальна поведінка обвинуваченого за цей час, у своїй сукупності з наявністю у обвинуваченого постійного місця роботи, сім`ї, дітей тощо, нівелювали ризик переховування вказаним обвинуваченим від суду, оскільки жодного разу обвинувачений ОСОБА_7 не допустив порушень процесуальної поведінки, та обов`язків, покладених на нього ухвалами суду.

Що ж стосується заявленого прокурором ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального злочину, то, на переконання суду, така вірогідність існує, але в занадто незначному розмірі, з огляду на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, роботи, декількох утриманців та стабільної заробітної плати працівника шахтарської галузі.

Вказані обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_7 зможе, в разі потреби, матеріально забезпечити себе та своїх утриманців, що унеможливить вчинення ним нових злочинів за для забезпечення своїх життєвих потреб.

Отже, всі обставини, досліджені в судовому засіданні на час вирішення вказаного питання, в тому числі й не перешкоджання з боку обвинуваченого досудовому розслідуванню на протязі чотирьох місяців, що передували його арешту, відшкодування матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_5 у значному розмірі, перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою певний час, що само по собі має певний стримуючий та виховний момент, у своїй сукупності дають достатні підстави для вирішення питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який

Приймаючи вказане рішення суд враховує, що сам по собі факт вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірність призначення за це покарання у виді позбавлення волі, за відсутності конкретних фактів ухилення обвинуваченого від суду, переховування, впливу на потерпілих, свідків, інших учасників провадження, перешкоджання судовому провадженню у будь-який інший спосіб, одночасно не свідчить про неможливість застосування у даному конкретному випадку до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Наведене дає підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, може в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , запобігти ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення, та одночасно, надати змогу виховувати та утримувати власну малолітню дитину.

Приймаючи рішення із зазначеного питання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує також той факт, що раніше застосований запобіжний захід вказаним обвинуваченим жодного разу не порушувався..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти, у відповідності до ст.194 КПК України, на ОСОБА_7 , на строк два місяці, а саме до 20 вересня 2024 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- прибувати до суду за кожним викликом;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у справі.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_7 , особистого зобов`язання покласти на прокурора, який підтримує державне обвинувачення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1