Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1844/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000233 від 16 серпня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскодавинці, Хмельницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого на час вчинення в обвинуваченому правопорушенні охоронцем у СК «Кузьминський», одружений, на утриманні має двоє дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 близько 08:50 год. перебуваючи на території сільського кооперативу «Кузьминський», який розташований в с. Кузьмин Щиборівської ТГ, Хмельницької області ОСОБА_4 дізнався про надходження на банківську картку потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів, після чого у нього виник злочинний умисел на шахрайське заволодіння, шляхом зловживання довірою, вказаними коштами.

Надалі ОСОБА_4 17.05.2024 близько 09:00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, перебуваючи на території сільського кооперативу «Кузьминський», який розташований в с. Кузьмин Щиборівської ТГ, Хмельницької області, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , отримав від нього пароль для входу до WEB-банкінгу «Ощад24», який для нього добровільно повідомив потерпілий, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою телефона потерпілого ОСОБА_6 , який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації та який був з`єднаний з мережею інтернет, не маючи на це згоди та без відома ОСОБА_6 , ОСОБА_4 здійснив вхід у мобільний додаток «Ощад24», користувачем якого є потерпілий ОСОБА_6 , для подальшого безперешкодного доступу до особистого кабінету в «Ощад24», що є базою даних - програмно-апаратичного комплексу банку, забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору та яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, до якого прив`язана банківська картка AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , емітована на ім`я ОСОБА_6 .

Надалі, діючи від імені потерпілого, ОСОБА_4 17.05.2024 о 09 год 00 хв. незаконно переказав з банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_6 на свою банківську картку AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 грошові кошти на суму 500 гривень,

Пізніше, того ж дня, близько 20 год 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого, здійснив повторний платіж за вказаними реквізитами та такими ж самими діями заволодів коштами потерпілого на суму 600 гривень.

Окрім того, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого, 20.05.2024 о 10 год 26 хв., достовірно знаючи пароль для входу WEB-банкінгу «Ощад24», який йому попередньо повідомив потерпілий, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою телефона потерпілого ОСОБА_6 , який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації та який був з`єднаний з мережею інтернет, не маючи на це згоди та без відома ОСОБА_6 , здійснив вхід у мобільний додаток «Ощад24» користувачем якого є потерпілий та незаконно переказав з банківської карти ОСОБА_6 № НОМЕР_1 на свою банківську картку AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 700 гривень.

Надалі, ОСОБА_4 22.05.2024 о 13 год 05 хв., діючи від імені потерпілого, повторно провів транзакції з банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , достовірно знаючи пароль для входу WEB-банкінгу «Ощад24», який йому попередньо повідомив потерпілий, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою телефона потерпілого ОСОБА_6 який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації, та який був з`єднаний з мережею інтернет, не маючи на це згоди та без відома ОСОБА_6 , здійснив вхід у мобільний додаток «Ощад24» користувачем якого є потерпілий, незаконно переказав на банківську картку AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка належить для ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 300 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 25.05.2024 близько 09 год 48 хв. діючи від імені потерпілого, повторно провів транзакції з банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , достовірно знаючи пароль для входу WEB-банкінгу «Ощад24», який йому попередньо повідомив потерпілий, за допомогою електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою телефона потерпілого ОСОБА_6 який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації та який був з`єднаний з мережею інтернет, не маючи на це згоди та без відома ОСОБА_6 , здійснив вхід у мобільний додаток «Ощад24» користувачем якого є потерпілий, незаконно переказав на банківську картку AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , яка належить для ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Всього ОСОБА_4 своїми злочинними діями, в період з 17.05.2024 по 25.05.2024 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 5100 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.4 ст. 190 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінального правопорушення, а також з розміром завданої шкоди, котра була встановлена та вказана правильно і всі ці обставини він визнає повністю.

Вказав, що переказував кошти з метою купівлі продуктів та ліків, коли у цьому виникала потреба, оскільки тимчасово були відстутні кошти. Про це потерпілому не казав, проте знав, що в останього на рахунку була відповдіна сума коштів. Мав намір повернути переказане, коли з`являться кошти.

У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому.

Потерпілий вказав, що шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Захисник вказав, що вчинене правопорушення слід розглядати як окремі епізоди, яких є п`ять, та умисел щодо яких виникав окремий, коли була необхідність у перерахуванні коштів. Такі епізоди, вважає, слід розглядати окремо, а їх суми підпадають під декриміналізацію (якщо розглядати окремо), оскільки не дотягують до розміру, за який передбачена кримінальна відповідальність.

Окрім визнання вини та показань обвинуваченого та потерпілого, його винуватість повністю підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні:

- виписками з банківської картки, належної ОСОБА_7 з проведеними транзакціями на переказ коштів в період з 17.05.2024 по 25.05.2024 на загальну суму 5100 гривень (17.05.2024 - 500 грн. та 600 грн., 20.05.2024 - 700 грн., 22.05.2024 - 300 грн. та 25.05.2024 - 3000 грн.);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.11.2024, протоколом огляду предметів від 06.11.2024 із випискою щодо проведеної транзакції на суму 3000 грн.;

- розпискою ОСОБА_6 про отримання про відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії правильно кваліфікованими за ч.4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Суд також враховує, що відповідно до ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році - 3028 грн.).

Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. На відміну від продовжуваного злочину, при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Окрім того, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», неодноразове незаконне вилучення чужого майна, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету і з самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, треба розглядати як один продовжуваний злочин.

Суд зазначає, що продовжуваний злочин характеризується такими ознаками: він складається із двох чи більше самостійних діянь; дані діяння (дії чи бездіяльність) містять у собі ознаки одного й того самого складу злочину, тобто є юридично тотожними; ці діяння віддалені одне від одного проміжком часу (як правило, але не обов`язково, незначним); усі діяння спрямовані на один і той самий об`єкт кримінально-правової охорони; спричиняють єдиний (спільний) суспільнонебезпечний наслідок (якщо склад продовжуваного злочину за конструкцією є матеріальним); об`єднані єдиним злочинним наміром, тобто мають єдиний умисел і спільну мету, а отже, з огляду на це є частинами одного цілого. Суб`єктивні ознаки продовжуваного злочину полягають у тому, що всі тотожні діяння у його складі об`єднані єдиним злочинним наміром, який реалізується поетапно, а це у свою чергу означає, що продовжуваний злочин характеризується виною виключно у виді прямого умислу (така позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 682/3004/15-к).

В контексті цієї справи очевидним є той факт, що діяння обвинуваченого з 17 по 25 травня 2024 року є тотожними та були об`єднані єдиним умислом (задоволення потреб у коштах при їх тимчасовій відсутності, на купівлю продуктів харчування та ліків; шляхом використання карткового рахунку одного потерпілого), а отже не становлять різних окремих складів правопорушення, а є епізодами одного триваючого кримінального правопорушення.

Тому суд не погоджується з позицією захисту і зазначає, що орган досудового розслідування правильно вважав події, що стали підставою для обвинувачення, об`єднаними єдиним умислом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 : вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, сімейний стан.

Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно довідки Красилівської міської ради, заяв і скарг на обвинуваченого не надходило. На обліку в органі пробації не перебуває. Отже, за місцем проживання щодо обвинуваченої компрометуючих даних немає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Водночас, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК України може бути звільнено від його відбування з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Підстави для обрання заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 10 грудня 2024 року.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1