Провадження № 1-кс/201/5198/2024
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2024 року м. Дніпро
В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що 20.11.2024 надійшло повідомлення від співробітників поліції про те, що 20.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на зупинці громадського транспорту, при перевірці документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено ознаки підробки паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так 20.11.2024 року в період часу з 09 години 50 хвилин до 10 години 05 хвилин слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , ході якого було вилучено: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, на теперішній час наявні достатні підстави вважати, що вилучені під огляду речові докази, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є предметом кримінального проступку і по кримінальному провадженню мають значення речових доказів.
Підсумовуючи вище викладене, прокурор просить накласти арешт на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявлений та вилучений в ході огляду від 20.11.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторони у судове засідання не з`явилися. Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.
Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого прокурором клопотання про арешт майна, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 20.11.2024 надійшло повідомлення від співробітників поліції про те, що 20.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на зупинці громадського транспорту, при перевірці документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено ознаки підробки паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до протоколу огляду від 20.11.2024 року в період часу з 09 години 50 хвилин до 10 години 05 хвилин слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було вилучено: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішуючи питання про накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події, слідчий суддя керується таким.
Згідно із ч.1 та ч.5 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено при розгляді клопотання про арешт майна, прокурором дотримано правила передбачені ч.5 ст.171 КПК України.
За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому і предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб
Враховуючи наведене, є всі підстави вважати, що вилучений під час огляду 20.11.2024 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є тимчасово вилученим майном.
Зазначене прокурором у клопотанні майно цілком відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженню, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, на підставі наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене вище майно.
Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання - задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1