ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/547/24 Справа № 711/6878/23 Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 червня 2024 року

ВСТАНОВИЛА

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 .

Подання обґрунтовано тим, що за час перебування на обліку Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 08.11.2023 засуджений ОСОБА_7 порушує вимоги кримінально-виконавчого законодавства України, оскільки в період іспитового строку один раз без поважних причин не з`явився на реєстрацію, неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності: 29.12.2023 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 23.12.2023 за ч.1 ст.122 КУпАП, 01.01.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.1 ст.121-3 КУпАП, 15.01.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 25.01.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.1 ст.121 КУпАП, 01.12.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 01.02.2024 за ст.125 КУпАП, 03.02.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, 05.03.2024 за ч.ч. 1,2 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні цього подання зазначив, що під час судового розгляду даного подання не встановлено достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання, оскільки судом не встановлено ні умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажанні засудженого стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання призначеного вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що суд безпідставно не взяв до уваги порушення засудженим без поважних на те причин умов реєстрації, а також інформацію щодо систематичного притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, категорії справ яких свідчать про умисний і свідомий характер його дій, вчинення яких відбувалось через нетривалий проміжок часу.

Стверджує, що судом при постановленні ухвали, не надано належної оцінки всім доказам і обставинам справи, не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення рішення про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 .

Вказане призвело до передчасних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема відсутності умислу засудженого на ухилення від виконання обов`язків, покладених вироком суду та відсутність обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, яка підтримала її вимоги, посилаючись на доводи, що в ній викладені;

- засуджений, який заперечував проти її задоволення, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обстави які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Згідно з ч.2 ст.78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кримінального виконавчого кодексу України (далі - КВК), якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 411 КПК судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегією суддів встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік. Згідно з ст.76 КК на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Засудженого ОСОБА_7 08.11.2023 поставлено на облік до Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

16.11.2023 ОСОБА_7 ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, а також обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання. Цього ж дня, засудженого було ознайомлено з постановою про встановлення днів явок на реєстрацію, відповідно до якої йому необхідно з`являтися на реєстрацію до органу пробації 2-й, 4-й вівторок кожного місяця.

Колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_7 27.02.2024 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, за що отримав застереження у виді письмового попередження.

Окрім того, засуджений вчинив адміністративні порушення, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП від 23.12.2023 та за ч.1 ст.130 КУпАП від 29.12.2023, про що надав письмове пояснення, та з останнім було проведено індивідуально профілактичну бесіду.

Утім, засуджений незважаючи на проведення соціально-виховної роботи спрямованої на його виправлення, продовжив вчиняти адміністративні правопорушення, за що був притягнений до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанов Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.02.2024, 09.02.2024, 19.03.2024, 30.04.2024 та 16.05.2024 ОСОБА_7 притягнуто до відповідальності за ч.ч.1,2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів з позбавленням права керування транспортними засобами.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що ухвала суду щодо відмови органу пробації у задоволенні подання про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_7 є необґрунтованою.

Суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, щодо умисного ухилення засудженого ОСОБА_7 від виконання обов`язків, покладених на нього судом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 94, 370, 372 КПК при постановленні ухвали, не надано належної оцінки всім доказам і обставинам справи, не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення рішення про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 .

Вказані порушення, призвели до неправильних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Апеляційний суд не погоджується з позиціє суду першої інстанції, що вчинені ОСОБА_7 не свідченням про небажання останнього ставати на шлях виправлення і бути достатніми для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. За вчиненні систематично правопорушення на ОСОБА_7 накладені адміністративні стягнення., передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому висновок, що ці правопорушення не є адміністративними правопорушеннями є хибними.

Частина 2 статті 78 КК не передбачає умови для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, щоб вчинені правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення,посягали на громадський порядок. Тому відповідне посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмову задоволенні клопотання органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання, є помилковим.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч.2 ст.78 КК достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.

Згідно з матеріалами провадження, засуджений ОСОБА_7 , протягом нетривалого іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення.

Водночас, категорія адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_7 свідчить саме про умисний та свідомий характер таких дій, а також про підвищений рівень суспільної небезпеки, оскільки вчинення їх відбувалося на транспорті, які полягали в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння або з ознаки такого сп`яніння, що становить реальну загрозу для оточуючих. Та обставина, що кожне із наступних правопорушень вчинене через нетривалий проміжок часу, свідчить про те, що засуджений свідомо ігнорував роз`яснення органу пробації та не робив висновків із своєї поведінки.

Із вказаного слідує, що поведінка засудженого ОСОБА_7 протягом іспитового строку була несумлінною та неспрямованою на неухильне виконання обов`язків, дотримання правослухняного способу життя.

Скоєння ним адміністративних правопорушень носило систематичний характер, що дає підстави для висновку про нездатність засудженого до самокерованої поведінки навіть під контролем пробаційного органу, а відтак, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2023.

Систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і є достатньою підставою згідно з ч 2 ст. 78 КК для направлення засудженого для відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання з випробуванням, невиконання покладених на нього обов`язків, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, є необґрунтованою та підлягає до скасування, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно.

Відповідно до ст.58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Керуючись ст.405, п.4 ч.1 ст.407, ст.ст.409, 413, 418, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 червня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Соснівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначеного вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.09.2023, відповідно до ч.1 ст.57 КВК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його прибуття до відповідної установи відбування покарання і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3