Справа № 463/9374/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1511/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2024 року,

з участю заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відмовлено.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді; зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР повідомлення про кримінальне правопорушення за її заявою від 13.09.2024 та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що слідча суддя ОСОБА_1 не дотрималася імперативних норм ч. 2 ст. 306 КПК України, свідомо затягувала час, чим істотно порушила принцип рівності всіх перед судом і законом, діючи в інтересах особи, бездіяльність якої оскаржується.

Зазначає, що слідчим суддею у судовому засіданні було зачитано лист ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, водночас на її прохання надати вказаний лист для ознайомлення, слідчий суддя повідомила, що надасть такий, проте станом на 13 год. 00 хв. 25 жовтня 2024 року такий лист у системі «Електронний суд» відсутній.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді від 22.10.2024 прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що у слідчий суддя перебрала на себе повноваження слідчого.

Зауважує, що слідчий суддя зобов`язана була лише виконати вимоги постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 818/15/18, відповідно до якої судова процедура розгляду скарги на бездіяльність слідчого полягає у перевірці дій слідчого щодо виконання ним обов`язку, встановленого ст. 214 КПК України.

Вказує на те, що чинний КПК України не містить жодних обмежень по кількості звернень до органу досудового розслідування в порядку ст. 214 КПК України, та щодо осіб, які можуть звертатися, а відтак слідчий суддя безпідставно покликається на те, що факти, викладені у моїй скарзі, були предметом розгляду слідчим суддею за скаргою, поданою її чоловіком ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_6 щодо поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які відомості із поданої заяви, яка надходить до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР усі відомості прийнятих та зареєстрованих ними заяв, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася до Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого Територіального управління ДБР у м. Львові відповідно до вимог ст. 214 КПК України зареєструвати в ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 370 КК України посадовими особами Волинської обласної прокуратури та УСБУ у Волинській області за її заявою від 13.09.2024 та розпочати досудове розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, 13.09.2024 ОСОБА_6 звернулася до Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові із заявою про те, що відносно її чоловіка скоєно кримінальне правопорушення у вигляді провокації підкупу групою осіб, до складу якої входять: 1) прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_8 ; 2) прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудового розслідування, яке здійснюється слідчими ТУ ДБР розташованого в м. Львові, що поширює свою діяльність на Волинську область ОСОБА_9 ; 3) працівники УСБУ в Волинській області: ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Зазначені вище особи в період з 22.06.2018 по 12.09.2023 діючи умисно з розподілом ролей здійснили активні дії з метою документування провокації прийняття ОСОБА_7 пропозиції неправомірної вигоди та документування провокації прийняття мною неправомірної вигоди. Активні дії зазначеної групи осіб виразилися фальсифікації матеріалів про наміри отримання ним неправомірної вигоди за фактом безперешкодного перевезення бурштину-сирцю через територію Любишівського району. Далі ці сфальсифіковані матеріали були протиправно внесені до ЄРДР за ознаками склади кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Так у матеріалах справи наявна копія листа №33218зкп-24/л/12-31-56485 від 15.10.2024 адресованого ОСОБА_6 та ПВБ у Волинській області 2 управління ГУ ВБ СБУ, за підписом керівника Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, Володимира БАЗАЛЮКА «Щодо розгляду заяви», з якого слідує, що заява розглянута, однак вивченням доводів, викладених у ній, обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення не встановлено, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час не вбачається. Водночас, для повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин, викладених у заяві ОСОБА_6 , таку скеровано для перевірки фактів до ПВБ у Волинській області 2 управління ГУ ВБ СБУ.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що у поданій заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в повідомленні особами кримінально-караного діяння та не надано жодних відомостей на підтвердження такого.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: