печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001048, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування таким майном, з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих, а саме:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «Мitsubishi Grandis», 2007 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014 про створення ОСОБА_5 злочинної організації, організації масових вбивств учасників мирних акцій протесту, перевищення службових повноважень та незаконне перешкоджання організації або проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які вчинені ними у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказане кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України виділене з кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи призначеним 20.06.2013 на посаду командира ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві дав згоду на участь у створеній Президентом України ОСОБА_5 спільно з іншими її членами злочинної організації, брав активну участь у ній, та з метою досягнення поставленої ОСОБА_5 цілі вчинив ряд тяжких злочинів.

Так, на виконання протиправної вказівки ОСОБА_5 , члени злочинної організації - Прем`єр-міністр України ОСОБА_6 , Генеральний прокурор України ОСОБА_7 , Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_8 та його заступник ОСОБА_9 , Голова Служби безпеки України ОСОБА_10 та його перший заступник ОСОБА_11 , командувач внутрішніх військ МВС України ОСОБА_12 , тимчасово виконувач обов`язків начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_13 та його заступник - начальник міліції громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 , командир полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 , залучені до вчинення злочинів директор Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_15 , начальник Департаменту громадської безпеки МВС України ОСОБА_16 , начальник Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_17 та інші невстановлені на даний час працівники правоохоронних органів у період листопада 2013 року - лютого 2014 року, кожен у своїй частині, виходячи із завдань, які перебували в повноваженнях очолюваних ними відомств та завдань, які вони брали на себе особисто перед керівником злочинної організації, з метою перешкоджання проведенню мітингів, зборів та вуличної ходи організували вчинення та вчинили злочини, а саме: незаконне перешкоджання реалізації Конституційного права громадян України на проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій, порушення права людини на свободу зібрань та об`єднання, що супроводжувалося насильством, погрозою застосування насильства, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, а також спричинило тяжкі наслідки, у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті двом і більше особам, тяжких тілесних ушкоджень та матеріальних збитків фізичним та юридичним особам.

27.06.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.11.2015 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ст. 340, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України.

21.06.2024 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

Суть повідомленої підозри відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

У зв`язку із не встановленням місця перебування підозрюваного, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити письмові повідомлення про підозру у день його складення, такі повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У зв`язку із цим, 09.07.2014 оголошено розшук ОСОБА_4 , який здійснюється Службою безпеки України.

19.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001048 продовжений до 12 місяців.

В ході досудового розслідування потерпілими у кримінальному провадженні заявлені цивільні позови про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, зокрема: ОСОБА_18 на суму 10 млн., грн; ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на 20 млн., грн.; ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на 20 млн. грн.; ОСОБА_24 та ОСОБА_25 на 1 млн. грн., а всього на суму 51 млн. грн.

Також внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення завдано шкоди юридичним особам на суму 16 мільйонів 658 тисячі 731 гривень 97 копійок.

Водночас на даний час не всі потерпілі до цього часу використали своє право на заявлення цивільного позову, у зв`язку з цим розмір завданої шкоди не є остаточним.

Відповідно до інформації комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружиною ОСОБА_26 та його донькою ОСОБА_27 в рівних долях зареєстровано право власності на квартир АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно інформації Головного сервісного центру МВС України ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль марки «Мitsubishi Grandis», 2007 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Незастосування заборон відчуження та розпорядження об`єктами майна, які належать ОСОБА_4 надасть можливість останньому або його представникам за дорученням безперешкодно відчужувати їх або іншим способом розпорядитися ним, що може призвести до зникнення чи втрати цього майна та в подальшому перешкодить виконанню вироку в частині можливої конфіскації майна підозрюваного.

На цей час існують ризики втрати зазначеного майна, що призведе до втрати можливості відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Таким чином, у сторони обвинувачення наявні підстави вважати, що є ризики приховання, відчуження або пошкодження майна, тому в разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, це зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Сторона обвинувачення вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховується той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому, з метою забезпечення цивільних позовів, з урахуванням розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди, вважає необхідним накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 .

Крім того, слідчий, з метою забезпечення арешту майна, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, просив розглядати дане клопотання без виклику в судове засідання власників майна.

Прокурор в кримінальному провадженні №0001048 - ОСОБА_28 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна (повідомлення власника майна, його представників може призвести до відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема перереєстрації на інших осіб).

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 05.04.2001) /а. м. 14-67/.

Як вбачається з матеріалів клопотання, потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 до підозрюваних у кримінальному провадженні №0001048, у тому числі ОСОБА_4 , пред`явлено позовні заяви про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення /а. м. 76-94/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.04.2009 квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в рівних частках кожному /а. м. 72/.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_1 /а. м. 70/.

Відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб, підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб марки «Мitsubishi Grandis», 2007 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 /а. м. 75/.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене в клопотанні слідчого, з метою забезпечення цивільних позовів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, ст. 60 Сімейного кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 1/3 квартири АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «Мitsubishi Grandis», 2007 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1