Cправа № 700/301/23
Провадження № 1-в/700/26/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 19.03.2024 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Звенигородського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із декриміналізацією діяння на підставі п. 13 ст. 537, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник Звенигородського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала, вказала на те, що законодавцем 09.08.2024 були внесені зміни щодо мінімального розміру матеріальної шкоди для кваліфікації дій за ст.185 КК України. Матеріальний збиток внаслідок вчиненого ОСОБА_5 злочину відповідно до вироку суду становить 2066 грн. 67 коп., тоді як станом на момент вчинення злочину (28.12.2022) для кваліфікації дій за ст.185 КК України матеріальний збиток має становити не менше 2684 грн. Просить звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Прокурор та засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, який 19 квітня 2024 року набрав законної сили ОСОБА_5 , 28 грудня 2022 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжку, при цьому спричинила потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2066 гривні 67 копійок.

Так, 9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 грудня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру ставили 1342 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум з 01.12.2022 році складає 1342,00 грн. (1342x2=2684).

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 01.12.2022 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2684,00 грн.

Згідно з наданими даними, та з урахуванням нових змін у законодавстві, вартість викраденого майна на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 28 грудня 2022 року становила 2066 грн. 67 коп., не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведені факти та діюче законодавство, суд дійшов висновку, що діяння засудженої, яке раніше кваліфікувалося як крадіжка, згідно з новими нормами декриміналізується та підпадає під ознаки дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3ст.74 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджена за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Звенигородського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння засудженої ОСОБА_5 - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити від призначеного вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 19 березня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненої на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання із іспитовим терміном 1(один) рік, - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6