справа № 405/6997/24
провадження № 11-сс/4809/528/24
28 жовтня 2024 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду більшістю голосів постановила ухвалу про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_1 , скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2024. Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 задоволено частково.Застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 45 днів до 11.12.2024 13 год. 30 хв. в межах строку досудового розслідування.Визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 242240 грн.
З прийнятим колегією суддів рішенням і його мотивацією не погоджуюсь, а тому відповідно до ч. 3 ст. 375 КПК України викладаю окрему думку.
Колегія суддів апеляційного суду своєю більшістю, скасувала ухвалу слідчого судді, що на мою думку є незаконним, не відповідає вимогам закону.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.
Вважаю за необхідне зазначити, що я погоджуюсь, як з висновками слідчого судді так і колегії суддів, щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.332 КК України.
Що стосується рішення колегії суддів, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 та запобігти встановленим ризикам, я незгодна з огляду на наступне.
Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_3 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді.
Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Рішення слідчого судді щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби є виправданим та правильним. Слідчий суддя вірно врахував, що підозрюваний ОСОБА_3 не одружений, має на утриманні сина 2009 року народження, не працює, пенсіонера, інваліда 3-ї групи за загальним захворюванням, через яке має постійно приймати медичні препарати та відвідувати лікаря психіатра, раніше не судимого, характеризуючих даних відносно підозрюваного сторонами не надано, тяжкість можливого покарання, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При розгляді апеляційної скарги було досліджено дані про ОСОБА_3 стан його здоров`я, медичні документи, відповідно до яких хворий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, потребує постійного підтримуючого лікування, перебуває під наглядом лікаря-психіатра.

В долученому до матеріалів справи електронному направленні №9187-0030-8501-4515 від 25.10.2024 міститься направлення на госпіталізацію за спеціалізацією психіатрія.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту необхідно враховувати стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого), що може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. Переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Зважаючи на досліджені матеріали клопотання, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, який потребує надання йому медичної допомоги, на час розгляду апеляційної скарги відсутні підстави для застосування судом виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

На мою думку, ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2024 щодо ОСОБА_3 є вмотивованою, обґрунтованою, та законною, з огляду на вказаний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 , застосований слідчим суддею запобіжний захід відповідає в повній мірі вимогам Закону.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_4