Справа № 148/1787/24
Провадження №1-кп/148/158/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000267, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корделівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В серпні 2024 вказане вище кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальнии актом та угодою про визнання винуватості, укладеною 31.07.2024 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 відмовилась від угоди про визнання винуватості, просила її не затверджувати, посилаючись на те, що 09.08.2024 року набув чинності Закону України від 18.07.2025 № 3886-ІХ "Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", з положень якого слідує, що кримінальна відповідальність наступає в разі, якщо вартість викраденого майна становить 3028 грн. Вартість таємно викраденого майна ОСОБА_4 становила 863, 58 грн. та 609,86 грн, що є меншим за розмір, установлений Законом 3886-ІХ, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у звязку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Також зазначила, що кримінальне провадження повністю завершене, проведені всі необхідні слідчі дії та складений обвинувальний акт, який направлений до суду для розгляду по суті.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також відмовились від угоди про визнання винуватості. Вважають, що підстави для цього відсутні, оскільки закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, втратив чинність, а отже є підстави для закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

Згідно з частинами 6 та 7 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Той факт, що у підготовчому судовому засіданні обвинувачентй ОСОБА_4 його захисник, а також прокурор відмовилися від угоди про визнання винуватості та заперечили її затвердження, переконливо свідчить про відсутність фактичних підстав для визнання винуватості. Наведені обставини свідчать, що угода про визнання винуватості не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, що є безумовною підставою для відмови в її затвердженні.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження завершене, суд вважає за необхідне продовжити судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 314-316, 372 КПК України, суд

постановив:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000267 від 16.07.2024 року, відмовити.

Продовжити розгляд кримінального провадження в загальному порядку зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 27.09.2024.

Суддя ОСОБА_1