ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою освітою, не працевлаштованого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 год 46 хв. 21 жовтня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

_______________________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/7978/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Провадження №11-сс/822/267/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

У випадку залишення підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави.

Вважаючи ухвалу незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, вказує, що ризики, зазначені у клопотанні прокурора, є недоведеними, тому застосування найсуворішого запобіжного заходу є невиправданим та недоцільним.

Вказує, що підозрюваний є особою молодого віку без життєвого досвіду, йому тільки виповнилося 18 років, проживає разом з матір`ю, працює по найму, тому відсутній ризик переховування від слідства та суду.

Стверджує, що ризик впливу на свідків є надуманим, оскільки підозрюваний нікого зі свідків не знає, йому не відомо їхні місця проживання.

Зазначає, що єдиною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала тільки тяжкість злочину, що не може бути достатнім для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Слідчим суддею з клопотання встановлено, що у невстановлених органом досудового розслідування часі та місці, при невстановлених обставинам ОСОБА_7 , умисно, незаконно, протиправно придбав предмет ззовні схожий на гранату та предмет схожий на запал, які переносив та зберігав при собі в сумці до 17 год. 46 хв. 24.08.2024 року, чим порушив передбачений Законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992 року та наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року.

В подальшому, 24.08.2024 року о 17 год. 46 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в ході чого під час особистого обшуку, а саме обшуку вмісту речей у сумці затриманого, виявлено та вилучено предмет схожий на ручну осколкову гранату «RGD-5», що згідно довідки про категорію небезпечності №169 від 24.08.2024 року являється корпусом ручної гранати «RGD-5», яка відноситься до категорії боєприпасів військового призначення та належить до категорії «ОБМЕЖЕНО НЕБЕЗПЕЧНИЙ», із запалом типу «ДВМ», що згідно довідки про категорію небезпечності №170 від 24.08.2024 року являється запалом типу «ДВМ», та відноситься до категорії боєприпасів військового призначення та належить до категорії «НЕБЕЗПЕЧНИЙ».

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.08.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та не заперечив проти розгляду справи за відсутності підозрюваного.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий, на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у період не погашеної та не знятої судимості, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, та дійшов висновку, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає доведеними та неспростованими вказані ризики.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке спрямоване на порушення основних цінностей суспільства, тяжкість ймовірного безальтернативного покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними, вказані у клопотанні слідчого, ризики.

Оцінюючи вищевказане, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Посилання апелянта про відсутність ризику переховування від слідства та суду, оскільки підозрюваний є особою молодого віку без життєвого досвіду, йому тільки виповнилося 18 років, проживає разом з матір`ю, не є, із врахуванням наведених вище обставин, характеру кримінального правопорушення, підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Вказані обставини не були стримуючими факторами та не запобігли злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється.

Посилання захисту на недоведеність ризику впливу на свідків також є безпідставним, оскільки підозрюваному відомі обставини, які підлягають доказуванню і якими володіють свідки, тому з метою зміни показань та уникнення кримінальної відповідальності він може впливати них.

Також, всупереч доводам захисту, колегія суддів вважає обґрунтовано доведем ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин в період не погашеної та не знятої судимості, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, врахувавши дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчим суддею зроблено вірний висновок про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, визначено заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Що стосується доводів апелянта в частині зменшення розміру застави, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Підстав вважати визначену заставу неправомірною в апеляційного суду немає, оскільки її розмір визначений в межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України.

Колегія суддів вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Посилання захисту на те, що визначена застава є непосильною для підозрюваного через його майновий стан, само по собі не є критерієм для визначення розміру застави і менший розмір застави не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 серпня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_11 , підпис) (ПІБ)

28.08.2024 року

(дата засвідчення копії)