СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1824/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 25.07.2024 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сергіївка Херсонської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засідання прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначено, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого інший, більш м`який запобіжний захід, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного, зауважив на відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зменшення розміру застави в якому зауважив на тому, що попередньо визначений розмір застави з огляду на його матеріальний та сімейний стан, є для нього непосильним.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 12.11.2024 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 січня 2025 року включно

Завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу, з огляду на стадію судового провадження, неможливо.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді триманні під вартою були встановлені наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України: ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд бере до уваги, що

ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, раніше не судимий. Окрім того, суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Надаючи оцінку наявності ризиків, заявлених прокурором у клопотанні, суд зазначає наступне.

Так, ризик переховування від суду, який оцінюється судом у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Оцінюючи наявність існування ризику можливих спроб обвинуваченого впливати на свідків, суд, вважає, що вказаний ризик продовжує існувати, оскільки свідки, покази яких з огляду на вимоги ч. 1 ст. 23 КПК України, мають бути отримані безпосередньо судом, наразі не допитані, а відтак обвинувачений може незаконно впливати на них з метою змусити змінити покази.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів. Суд вважає, що відсутні факти, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики зменшились або перестали існувати.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з огляду на відомості про особу обвинуваченого та враховуючи стадію судового провадження, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Водночас, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за доцільне залишити попередньо визначений розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп., з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на те, що вказаний розмір застави є мінімальним щодо особи, яка обвинувачується в вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.5 ст.182 КПК України), клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 182,183, 194, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 09 лютого 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: з`являтися до суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави - відмовити.

Строк дії ухвали визначити до 09 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3