Справа № 128/3949/24
УХВАЛА

18 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.05.2024 за № 0000898, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня технічна, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області подано вищезазначений обвинувальний акт.

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ухвалою від 02.10.2024 по вказаному кримінальному провадженню призначив підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 18.11.2024 прокурор ОСОБА_3 просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначивши, що дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області, підстави для закриття даного кримінального провадження відсутні, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону. Також заявила клопотання про зобов`язання органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала попередньо подане письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох, що зумовлює необхідність продовження йому запобіжного заходу. При цьому продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст.ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання переховуватиметься від суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, в обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем його проживання, тому він може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування. У зв?язку з тим, що показання потерпілих та свідків мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_10 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи сукупність характеризуючих даних обвинуваченого, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення постраждало шестеро осіб, запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов?язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк застосування якого слід продовжити. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, строк дії запобіжного заходу слід продовжити, оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не зможе запобігти цим ризикам. Тому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 місяці та продовжити дію покладених на нього обов`язків.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку прокурора, вважають, що дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду, не заперечують щодо зобов`язання органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримують.

Будь-які клопотання потерпілі не подавали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 при вирішенні питання про призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та щодо клопотання про зобов`язання органу пробації скласти досудову доповідь покладався на розсуд суду. У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту просить відмовити, оскільки ОСОБА_8 на даний час не працює, коштів не заробляє, тому не зможе відшкодувати потерпілим завдану шкоду, у випадку зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з його перебуванням під домашнім арештом, він зможе працювати, допомагати потерпілим, зазначивши, що на даний час вказані прокурором ризики відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в підготовче судове засідання 18.11.2024 не з`явилися, хоч у встановленому законом порядку повідомлялися про дату час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Від потерпілого ОСОБА_12 попередньо надійшла заява, у якій він просить проводити підготовче судове засіданні без його участі, вважає за можливе призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України. Підстав для закриття даного кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Тому суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню одноособово суддею.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд даного кримінального провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ст. 27 КПК України, відсутні. У судове засідання слід викликати учасників судового провадження та свідків, згідно зі списком, поданим прокурором.

В частині п`ятій статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В частині четвертій статті 314-1 КПК України визначені випадки, коли досудова доповідь не складається.

В підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для нескладання досудової доповіді, тому з метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь на ОСОБА_8 з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

В частині третій статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї..

В частині першій статті 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 26.09.2024 застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 59 (шістдесят) днів, тобто до 23 листопада 2024 року.

Судом установлено, що запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Крім того, судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочинався, обвинувачений, без застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватись від суду, що унеможливить своєчасний розгляд кримінального провадження, а також впливати на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися. Таким чином, судом установлено, що існують ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Тому суд вважає за доцільне продовжити строк домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 , але зважаючи на ті обставини, що обвинувачений на даний час не має джерела доходу, не має засобів для існування, у зв`язку з чим не може відшкодувати завдану потерпілим шкоду, бажає реалізувати своє право на працю, суд дійшов висновку про можливість зміни цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби, а саме: з 21 год 00 хв до 7 год 00 хв.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що письмове клопотання прокурора щодо запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 314-317 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.05.2024 за № 0000898, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та провести його одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в залі судових засідань о 12 год 00 хв 25 листопада 2024 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора - задовольнити. Зобов`язати Вінницький районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до ст. 314-1 КПК України, до 19 грудня 2024 року скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , на два місяці - до 18 січня 2025 року, змінивши з цілодобового на домашній арешт в певний період доби, а саме: з 21 год 00 хв до 07 год 00 хв.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою на визначений час;

- не відлучатися за межі місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали в частині зобов`язання складання досудової доповіді для виконання направити у Вінницький районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, в частині запобіжного заходу для виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, для відома направити у Вінницьку обласну прокуратуру.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ