31.10.2024
Справа № 642/4263/24
Провадження № 1-кп/642/567/24
УХВАЛА
29.10.2024 м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Переволочна, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого неодноразово, востаннє 01.12.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 17.07.2023 року на 7 місяців 4 дні, щодо якого обрано запобіжний захід, який утримується під вартою в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», що не має реєстрації, фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України,
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Зазначив, що необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також може продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Метою та підставами продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували, поклалися на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 травня 2024 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до 29 липня 2024 року з визначенням розміру застави у сумі 181 680 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.07.2024 був продовжений відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 23 вересня 2024 року включно з визначенням розміру застави у сумі 181 680 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 був продовжений відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 03.11. 2024 року включно з визначенням розміру застави у сумі 181 680 грн.
Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КК).
Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене частиною 4 статті 185 КК України та відноситься до категорії тяжких злочинів. Так, санкція частини 4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 неодружений, дітей на утриманні не має, після звільнення з міст позбавлення волі на працював, не має зареєстрованого місця проживання., отже міцних соціальних зв`язків не має.
За зазначених вище обставин суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, , а саме можливість переховуватись від суду, встановлений ухвалою суду від 26.07.2024 року, продовжує існувати.
В той же час ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Також при оцінці наявності відповідних ризиків, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності. Крім цього, суд приймає до уваги обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме обвинувачення у вчиненні семі епізодів крадіжок у період з 29.01.2024 по 18.05.2024.
Тому суд приходить до висновку, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, отже ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України продовжує існувати.
В той же час ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1,5ч.1ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, відповідно не має законних джерел отримання прибутку, не одружений, а отже не має міцних родинних зв`язків, також враховано, що інкриминована обвинуваченому злочинна діяльність багатоепізодна, відповідно, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватись від суду та продовжити злочинну діяльність, , суд приходе до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк до 60 діб.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд зазначає, що застава в раніше обраному розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків. Визначений розмір застави на думку суду в повній мірі узгоджується з вимогами ст.182 КПК України та, у разі її внесення буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та вагомим стримуючим засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 201, 331, 369, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», строком на 60 (шістдесят) днів до 27 грудня 2024 року включно.
Одночасно визначити суму застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 22 вересня 2024 року включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2)не відлучатися із міста Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави,з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1