Справа № 456/4082/19
Провадження № 1-кп/456/30/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000774 від 27.06.2019, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз, 30.12.2022 вироком Тернопільського районного суду Тернопільської області, зміненого 25.03.2024 ухвалою Тернопільського апеляційного суду за ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

ОСОБА_3 , 27 червня 2019 року, приблизно о 04:00 год., приїхав у м. Стрий Львівської області за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, де у них виник умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману, не встановлена слідством особа здійснила телефонний дзвінок на стаціонарний телефон потерпілої ОСОБА_6 , в ході розмови з якою, представившись першим заступником начальника поліції, ввівши в оману, повідомив потерпілій ОСОБА_6 , про те, що її син вчинив дорожньо - транспортну пригоду та для того, щоб не притягати останнього до відповідальності, йому необхідно передати працівникам поліції грошові кошти у сумі 5 000 доларів США.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, шляхом обману, одержавши згоду потерпілої ОСОБА_6 на передачу останньою грошових коштів та домовившись про зустріч у АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 разом із невстановленою слідством особою, під`їхав на автобусну зупинку, що у АДРЕСА_2 , де остання, передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 2 500 гривень, тим самим своїми діями ОСОБА_3 та не встановлена слідством особа заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 на суму 2 500 гривні.

Крім цього, 27 червня 2019 року, приблизно о 04:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, при спілкуванні із потерпілою ОСОБА_6 представився працівником національної поліції, тим самим самовільно присвоївши собі владні повноваження, використавши це для заволодіння чужим майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме грошовими коштами в розмірі 2500 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, самовільне присвоєння владних повноважень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , подав клопотання про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України та свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та вказав, що стосовно нього проводилося досудове розслідування по багатьох епізодах і детально він не пам?ятає однак, дійсно в кінці червня 2019 року він на таксі приїхав в м.Стрий і з мобільного телефону набирав стаціонарні номера, а відтак відповіла потерпіла і він представившись працівником поліції, сказав, що іі син вчинив ДТП і потрібно заплатити, на що потерпіла, погодилася та повідомила свою адресу, яку пригадати не може, і він приїхав, взяв гроші, сів в таксі та поїхав з м.Стрий. Повністю визнає всі обставини, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання підзахисного щодо розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, самовільне присвоєння владних повноважень, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінальних правопорушень доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб та самовільне присвоєння владних повноважень.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше судимого, останній раз, 30.12.2022 вироком Тернопільського районного суду Тернопільської області, зміненого 25.03.2024 ухвалою Тернопільського апеляційного суду за ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 353, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, його особу, яка по місцю проживання характеризується з посередньої сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи часткове відбуття покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2022, зміненого ухвалою Тернопільського апеляційного суду 25.03.2024, остаточно визначити ОСОБА_3 , шляхом поглинання більш суворим менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Запобіжний захід не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з 09 лютого 2022 року, тобто з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі, а самі DVD із записом інформації ПРАТ «Київстар» - залишити при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1