У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Солом`янського УП ГУНП в м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

«26» вересня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Солом`янського УП ГУНП в м. Києві.

«01» жовтня 2024 року скарга та додані до неї документи (на підставі Протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.09.2024 року) були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою від 02 жовтня 2024 року було відкрито провадження за скаргою, призначено її судовий розгляд та витребувано від Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві інформацію щодо отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , на бездіяльність Солом`янського УП ГУНП в м. Києві та вчинення дій передбачених ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга заявника (скаржника) обґрунтована тим, що 06.07.2024 року ним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 Кримінального Кодексу України. Дана заява про злочин була направлена до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві. В поданій заяві йшлося про те, що, ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником частини квартири шляхом її приватизації. Крім нього, ще є три співласника інших частин квартири. Квартира має також площу загального користування. Разом з тим, одна кімната (к. 122) не приватизована, є комунальною власністю, та наймачем виступає ОСОБА_4 . Свою кімнату вказаний наймач здає в оренду, тобто там проживають незареєстровані та невідомі йому особи: жінка та її повнолітній син. Таким чином, в квартирі мешкають чотири співвласники та особи, незареєстровані в даному житловому приміщенні. Прибирання приміщення здійснюється почергово, але це не підтримують та не приймають участь вказані особи-орендарі. З цього приводу 26.06.2024 року між ним та орендарями склалася неприємна розмова, він зателефонував наймачу цієї зданої кімнати ОСОБА_5 . Він був зайнятий, тому спочатку зателефонувала, а потім біля 21:00 години вечора приїхала його донька ОСОБА_6 з невідомою йому людиною, який казав, що він поліцейський. Свою розмову вони почали з ображень у його адресу, погрожували його здоров`ю та життю, яке в нього й так хилке за віком, так як він є особою з інвалідністю 2 групи. Коли він сказав про те, що повідомить податкову про отримання доходів за незаконну здану з оренду кімнату, ця невідома людина почала його душити, взявши за горло та міцно та жорстко стискаючи його. Співвласник ОСОБА_7 (к. 120) почав їх рознімати. Також, на наступний день наймач ОСОБА_4 побив співвласника ОСОБА_8 (к.120). Вважає, що в діях невідомої особи та ОСОБА_9 вбачалися ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме: існувала погроза вбивством, тобто були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В судове засідання заявник (скаржник) не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

На адресу слідчого судді від Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею було встановлено наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що заявником (скаржником) ОСОБА_3 була подана до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві заява від 06 липня 2024 року, в якій він просив прийняти його заяву та відкрити кримінальне провадження за фактом скоєння злочину (ч. 1 ст. 129 КК України) відносно нього, розпочати досудове розслідування, допитати його та інших осіб, повідомити його письмово про строк здійснення досудового розслідування вказаного злочину та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з довідки дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування мікрорайону «Шулявка») Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , про розгляд звернення ЄО №26640 від 27.06.2024 року, 27.06.2024 в Солом`янському УП ГУНП у м. Києві до інформаційно - комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ІП «Єдиний облік» за № 26640 зареєстровано звернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прож. АДРЕСА_1 . тел. НОМЕР_1 , щодо конфлікту з сусідами та володільцями квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 пояснив, що він проживає в гуртожитку блокового типу, де на декілька квартир спільна кухня та ванна кімната з туалетом, а також спільний коридор між квартирами. Далі пояснив, що між сусідами є домовленість по прибиранню території спільного користування по графіку, який у відкритому доступі. Пояснив, що в квартирі АДРЕСА_2 на їх блоці, володільці не проживають, натомість проживають інші особи. На даний час з його слів в квартирі проживають мама з дорослим сином, які не притримуються графіку прибирань, тому він з сусідом з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_11 вирішили закрити доступ до ванної кімнати. 26.06.2024 відбувся конфлікт з донькою володільця квартири АДРЕСА_2 та невідомою особою, яка представилась поліцейським. Вважає, що в діях ОСОБА_9 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 129 Кримінального кодексу України. Частина 1 статті 2 Кримінального кодексу України встановлює, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Стаття 11 Кодексу визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Частина 1 статті 136 Кримінального кодексу України встановлює, що закінченим кримінальним правопорушенням визнається діяння, яке містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу. Склад кримінального правопорушення - сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення. Кожний склад кримінального правопорушення обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт кримінального правопорушення (суспільні правовідносини на які здійснюється посягання), об`єктивна сторона (суспільна небезпека діяння (дії чи бездіяльності), кримінальні наслідки діяння, причинно- наслідковий зв`язок між кримінально караним діянням та наслідками, час. місце, спосіб, обстановка вчинення діяння), суб`єкт кримінального правопорушення (фізична особа осудна особа, що досягла віку кримінальної відповідальності), суб`єктивна сторона (вина у формі умислу (прямого чи непрямого), або необережності (злочинна недбалість чи злочинна самовпевненість) мотив, мета вчинення протиправних діянь. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи. Стаття 129 Кодексу встановлює відповідальність за погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. В своєму зверненні ОСОБА_3 не вказав жодних дій чи обставин, що могли б свідчити про вчинення ОСОБА_12 . З копій документів наданих ОСОБА_3 неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між його серцевим захворюванням та обставинами події конфлікту 26.06.2024. Опитаний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_2 , повідомив, що конфлікт ОСОБА_3 з його донькою ОСОБА_12 та мешканцям квартири АДРЕСА_2 , надуманий з боку заявника, жодних протиправних дій до нього не вчиняли. Опитані мешканці квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тел. НОМЕР_4 , повідомили, що дотримуються графіку прибирань, претензії з боку сусідів вважають необгрунтованими; щоб хтось вчиняв відносно сусідів протиправні дії не бачили; також просили провести профілактичну бесіду з сусідами щодо неприпустимості самовільного обмеження доступу до санвузла. З всіма учасниками конфлікту проведено профілактичну бесіду, попереджено про кримінальну відповідальність у разі вчинення протиправних дій відносно особи та про цивільно-правову відповідальність у разі самовільного обмеження прав користування спільним майном.

Як вбачається з рапорту дільничного офіцеру поліції сектору превенцїї відділу поліції № 2 (з обслуговування мікрорайону «Шулявка») Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , ним був опитаний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_2 , повідомив, що конфлікт ОСОБА_3 з його донькою та мешканцям квартири АДРЕСА_2 , надуманий з боку заявника, жодних протиправних дій до нього не вчиняли. Також ним опитані мешканці квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_3 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тел. НОМЕР_4 , повідомили, що дотримуються графіку прибирань, претензії з боку сусідів вважають необгрунтованими; щоб хтось вчиняв відносно сусідів протиправні дії не бачили; також просили провести профілактичну бесіду з сусідами щодо неприпустимості самовільного обмеження доступу до санвузла. З всіма учасниками конфлікту проведено профілактичну бесіду, попереджено про кримінальну відповідальність у разі вчинення протиправних дій відносно особи та про цивільно-правову відповідальність у разі самовільного обмеження прав користування спільним майном.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231 (надалі - Положення) визначено, що Реєстр - електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, захисту, оброблення, обліку, пошуку, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 1 розділу II цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 4 глави 1 Розділу І Положення зазначено, що Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та осіб, які їх учинили, обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; формування звітності про стан кримінальної протиправності та результати роботи органів досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення державних органів, у тому числі правоохоронних та судових відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищевказаних положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають обов`язково бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, з наданих слідчому судді документів не вбачається, що заявник (скаржник), звертався до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві з заявою, яка містить у собі дані щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити в даній ухвалі про можливість її апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Солом`янського УП ГУНП в м. Києві,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1