Справа № 213/2553/24
провадження 1-кп/216/566/24
УХВАЛА

іменем України

про закриття кримінального провадження

10 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000129 від 01.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфи, Орджонікідзевський району, Республіка Башкортостан, Російська Федерація, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.11.2005 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно зі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 31.10.2006 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст .186, ст. 304, ч. 1 ст. 70, ст. 71 до 7 років позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.03.2007 вирок змінено та остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 17.03.2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією діяння обвинуваченого, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року. Зокрема, прокурор зазначив, що вказаний Закон вводить нову класифікацію дрібних викрадень в залежності від суми викраденого, та поріг кримінальної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна підвищено до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

Обвинувачений клопотання прокурора підтримав та просив задовольнити.

Потерпілі, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не мають.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами) в Україні введено воєнний стан.

12 лютого 2024 року, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 впевнившись у відсутності уваги потерпілого та ймовірних свідків очевидців, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч інтересам власника, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилось у нижній шухляді шафи у кімнаті квартири, взявши руками та утримуючи при собі, викрав у ОСОБА_5 фотокамеру «NIKON COOLPIX L120» чорного кольору в чохлі, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/104-24/21435-ТВ від 23.05.2024 становить 1500 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на кухні у вищезазначеній квартирі та продовжуючи свої злочинні дії, з холодильника, взявши руками та утримуючи при собі, викрав у ОСОБА_5 ліхтарик-шокер «1101 TYPE LIGHT FLASHLIGHT (PLUS)» чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-24/21436-ТВ від 23.05.2024 становить 150 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1650 гривень.

Крім цього, 27 березня 2024 року, приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де побачивши потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав на підлозі в одній із кімнат, в нього виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - ОСОБА_6 , та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 впевнившись у відсутності уваги потерпілого та ймовірних свідків - очевидців, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч інтересам власника, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилось у лівій зовнішній кишені куртки, одягненої на потерпілому, взявши руками та утримуючи при собі, викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 9 3/64 GB», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/104-24/16625-ТВ від 22.04.2024 становить 2450 гривень 00 копійок, та продовжуючи свої злочинні дії, заховав викрадене майно у кишеню своєї куртки. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2450 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України, якою передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Відповідно до положень зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2024 року - встановлений в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, межею адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна є його вартість в розмірі 3028 грн, до цієї суми адміністративна відповідальність, після - кримінальна.

Наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до п.п. 1-2 п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіки) в одному епізоді на суму 1650,00 грн, а в іншому 2450,00 грн, що є менше ніж 3028 грн, не заперечує проти закриття провадження з підстав, зазначених вище, із врахуванням положень ст. 5 КК України, на даний час його діяння не є кримінально караним, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого - закриттю.

Поряд з цим, як виснувала ВП ВС у постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

З матеріалів справи вбачається, що в межах даного кримінального провадження було проведено судові товарознавчі експертизи, оформлені висновками №СЕ-19/104-24/16625-ТВ від 22.04.2024 та №СЕ-19/104-24/21436-ТВ від 23.05.2024 на проведення яких було витрачено кошти з Державного бюджету у сумі 4543,68 грн, що підтверджується довідками експертної установи, Дніпропетровської НДЕКЦ МВС України.

Так, ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Частиною першою ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Водночас, частиною 2 указаної статті КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, підсумовуючи наведене, у даному випадку розгляд кримінального провадження по суті закінчується постановленням ухвали про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому суд ухвалюючи дане рішення, не вбачає підстав для врахування вищезазначеної правової позиції ВП ВС України та стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат, пов`язаних із залученням експертів, адже, по-перше: у справі, що розглядалась ВП ВС України вирішувалось питання щодо стягнення процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, які зазнав потерпілий в рамках розгляду цивільного позову під час кримінального провадження, а по-друге, виходячи з положень ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку суду.

До того ж, у зв`язку з декриміналізацією діянь обвинуваченого ОСОБА_4 , в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, що не позбавляє сторону кримінального провадження, яка понесла процесуальні витрати, ініціювати вирішення питання про стягнення таких витрат в порядку, визначеному КУпАП із застосуванням положень ст. 65 Закону України «Про правотворчу діяльність».

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 100, 126, 284, 393, 395, 479-2 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у справі - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000129 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити.

Арешт тимчасово вилученого майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2024 та від 16.05.2024, а саме, на мобільний телефон моделі «Redmi Note 9», блакитного кольору, який перебував у володінні ломбардного відділення № НОМЕР_1 ПТ «ЛОМБАРД «СМАРТ» ТОВ «ШВЕДІНВЕСТ І КОМПАНІЯ» та фотокамеру «NIKON COOLPIX L120», чорного кольору в сумці- скасувати.

Речові докази: мобільний телефон, моделі «Redmi Note 9», блакитного кольору, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000129 на підставі постанови від 16.04.2024, переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією №56/2024; фотокамеру «NIKON COOLPIX L120», чорного кольору в сумці, долучену до матеріалів кримінального провадження №0000128 на підставі постанови від 14.05.2024, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку повернути законним володільцям.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_7