УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 757/22667/24

провадження № 51-3963 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 до 15 липня 2024 року включно.

Київський апеляційний суд ухвалою від 24 липня 2024 року задовольнив клопотання підозрюваної ОСОБА_5 та поновив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року, апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_5 залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року - без змін.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати вказані судові рішення та направити справу за підсудністю до Вищого антикорупційного суду. Зазначає, що у цьому провадженні слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу від 18 травня 2024 року поза межами повноважень, наданих слідчому судді, а саме порушення предметної підсудності, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону. Вказує на те, що таке порушення слідчого судді залишено поза увагою Київським апеляційним судом.

Зокрема, зазначає, що підозрюваній ОСОБА_5 пред`явлено підозру за частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України (далі - КК), а розмір заподіяних збитків згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 серпня 2024 року становить більше 2 000 000 000 грн.Стверджує, що інші суди, визначені кримінальним процесуальним законом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду. Тому, вважає, що суди розглянули справу, яка не була їм підсудна.

Також, посилається на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17).

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог частини 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисникне погоджується з судовими рішеннями, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Разом з тим, посилання захисника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа № 243/6674/17) є нерелевантними.

Отже, оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з цим у Суду відсутні процесуальні підстави для надання відповідей на доводи касаційної скарги, оскільки оскаржувані в касаційній скарзі судові рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу захисника на те, що вимоги до касаційного суду про направлення справи за підсудністю до Вищого антикорупційного суду не узгоджується з положеннями статті 436 КПК та статтею 34 КПК.

При цьому, прохання у касаційній скарзі захисника до касаційного суду про продовження процесуального строку на подання копій оскаржуваних рішень, також не узгоджуються з положенням статті 436 КПК та повноваженнями Верховного Суду.

Керуючись частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3