Справа № 461/8174/24
Провадження № 1-кс/461/6100/24
УХВАЛА

14.10.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 01.04.2024 року, -

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, у якій просить скасувати повідомлення старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про підозру ОСОБА_5 від 23.07.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000412 від 01.04.2024 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що повідомлення про підозру було передчасним, оскільки на момент його вручення були відсутні будь-які достатні у своїй сукупності докази, на підставі яких можна було б висунути обґрунтоване припущення щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Вказує, що викладені у повідомлені про підозру обставини не містять фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Чинним законодавством не встановлено заборони перетину державного кордону в умовах воєнного стану для будь-якої категорії громадян. Наполягає, що зі змісту повідомлення про підозру не вбачається ні час ні місце вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Окрім того, останньому не було роз`яснено належним чином суть його прав у статусі підозрюваного, а саме повідомлення про підозру було вручено без залучення захисника. Додатково вказав, що повідомлення про підозру було погоджено виконувачем обов`язків прокурора, а не прокурором, як цього вимагає кримінальне процесуальне законодавство України.

Заявник в судове засідання не з`явився, у поданій скарзі просив здійснювати її розгляд без його участі.

Прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги. з підстав її необґрунтованості. Пояснили, що в назві посади прокурора ОСОБА_8 , який погодив повідомлення про підозру, міститься технічна описка, на підтвердження чого надали копію постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, де правильно зазначено назву його посади.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці); функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Дослідивши наявне у матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 23.07.2024 року, суд приходить до висновку, що зміст такого повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, слідчим при врученні було дотримано вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які дали слідчому судді підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України.

Під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

На стадії досудового розслідування перевірка повідомлення про підозру здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав можливої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді, матеріали кримінального провадження №0000412 від 01.04.2024 року містять достатню кількість доказів, які у своїй сукупності дозволяють дійти висновку про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Про це, зокрема, свідчать наступні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та які були безпосередньо досліджені слідчим суддею:

-протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 03.07.2024 та 17.07.2024;

-протоколи допиту свідка ОСОБА_10 від 03.07.2024 та 17.07.2024;

-протокол про результати проведення НСРД №3366т/55/112/-2024 від 30.05.2024;

-протокол про результати проведення НСРД №3367т/55/112/-2024 від 14.06.2024;

-інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, обґрунтованість такої підозри була перевірена слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова під час обрання ОСОБА_5 25.07.2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.08.2024 року ухвалу суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу залишено без змін.

Також, на переконання слідчого судді, у повідомленні про підозру чітко викладено обставини, час та дату вчинення підозрюваним, інкримінованого йому злочину. Зокрема, наявні конкретні дати (29.06.2024 року, 05.07.2024 року, 08.07.2024 року, 10.07.2024 року, 15.07.2024 року, 16.07.2024 року) та місця ( АДРЕСА_1 ; м. Тернопіль; м. Чернівці, тощо) вчинення ОСОБА_5 та іншими співучасниками дій, спрямованих на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000412 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у зв`язку із встановленням наявності достатніх доказів для повідомлення особі про підозру, 23.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Таким чином, 23 липня 2024 року ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 від 01.04.2024 року.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що нормами чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачено обов`язок слідчого/прокурора забезпечити участь захисника при врученні повідомлення про підозру.

Клопотання про участь захисника під час вручення повідомлення про підозру від ОСОБА_5 не надходило.

Крім того, слідчим було вручено підозрюваному пам`ятку про його права та обов`язки, що підтверджується особистим підписом підозрюваного у графі «пам`ятку отримав».

Питання щодо того, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_5 склад злочину та чи правильно вони остаточно кваліфіковані за ч.3 ст. 332 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на стадії досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною захисту не надано переконливих доказів того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростували факт можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 містить усі відомості, передбачені п. 1-8 ч. 1 ст. 277 КПК України і підписане уповноваженим суб`єктом.

Наявна в тексті повідомлення про підозру технічна описка у назві посади прокурора, який погодив підозру, на переконання слідчого судді, жодним чином не порушує права підозрюваного. Крім того, прокурором в судовому засіданні надано постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, у якій зазначено дійсну посаду прокурора ОСОБА_8 , зокрема того, що останній є прокурором, а не виконувачем обов`язків прокурора.

З огляду на це, слідчий суддя доходить до висновку про відповідність змісту даного повідомлення про підозру вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали стороні захисту в повному обсязі реалізувати своє право на захист.

У рішенні у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) (заява № 49684/99 від 27.09.2001) (п. 30), Європейський Суд з прав людини відзначив, що: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 01.04.2024 року, відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000412 від 01.04.2024 року, відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 18 жовтня 2024 року о 15 год. 40 хв.

Ухвала бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1