Справа № 308/3591/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали кримінального провадження № 308/3591/19, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000396 від 09.11.2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Верховинського району, с. Голови, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором Державного архіву Закарпатської області, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000396 від 09.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, обіймаючи, відповідно до розпорядження голови Закарпатської ОДА від 21.06.2011 №69-р, посаду директора Закарпатського Державного архіву, вчинив умисний нетяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

Встановлено, що директор Державного архіву Закарпатської області ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_5 має намір отримати архівну довідку про національне походження своїх близьких родичів, які народились в м. Хуст, так як з цих питань ОСОБА_5 в період вересня-листопада 2018 року неодноразово звертався в держархів, вирішив використати дану ситуацію в своїх корисливих інтересах, з метою особистого протиправного збагачення.

При цьому, в ході однієї із зустрічей з ОСОБА_5 , яка відбулась 09.11.2018, точний час не встановлено, в приміщенні Державного архіву Закарпатської області, за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,14а, директор архіву ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою особистого протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_5 , що він вплине на підлеглих йому працівників з метою якнайшвидшої підготовки довідки про національність родичів заявника, але за це він повинен сплатити йому неправомірну вигоду в розмірі від 200 до 300 доларів СІЛА, на що ОСОБА_5 погодився.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та спосіб, однак не раніше 09.11.2018 та не пізніше 27.11.2018, ОСОБА_4 використовуючи свій статус та службове становище використовуючи своє службове становище і свій статус директора Державного архіву Закарпатської області, здійснив вплив на працівників відділу забезпечення збереженості та використання інформації документів Державного архіву Закарпатської області, який розташований за адресою: Закарпатська область, м. Берегово, пл. Героїв, 4а, який на той час очолювала начальник відділу ОСОБА_6 та у складі якого у тому числі працювала провідний архівіст ОСОБА_7 , щодо прискорення пошуку інформації про те, що родичі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , 1880 р.н., жінка ОСОБА_9 , 1892 р.н., сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 1916 р.н., та ОСОБА_12 , 1915 р.н., були русинами за національністю, народилися і проживали в Хустському районі.

Відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України та пп. в) п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такими діями ОСОБА_4 здійснив обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе.

Надалі, 27.11.2018 під час зустрічі, яка відбулась об 11 год. в приміщенні кабінету директора Державного архіву Закарпатської області, за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,14а, ОСОБА_4 з метою укріплення впевненості ОСОБА_5 у тому, що його питання буде вирішено, та відповідно, у необхідності надання йому неправомірної вигоду, повідомив ОСОБА_5 , що ним здійснено вплив на працівників відділу забезпечення збереженості та використання інформації документів Державного архіву Закарпатської області, який розташований за адресою: Закарпатська область, м. Берегово, пл. Героїв, 4а, щодо прискорення пошуку інформації про те, що родичі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , 1880 р.н., жінка ОСОБА_9 , 1892 р.н., сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 1916 р.н., та ОСОБА_12 , 1915 р.н., були русинами за національністю, народилися і проживали в Хустському районі, та відповідно дане питання перебуває в роботі.

28.11.2018 провідний архівіст державного архіву Закарпатської області ОСОБА_13 , яка не була обізнаною із протиправними намірами ОСОБА_4 , які полягали у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , виготовила архівну довідку №294/01-31 від 28.11.2018 про те, що родичі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , 1880 р.н., його жінка - ОСОБА_14 1892 р.н., сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 1916 р.н., та ОСОБА_12 , 1915 р.н., були русинами за національністю, народилися і проживали в Хустському районі, яку засвідчила своїм підписом.

Після цього, 12.12.2018 о 11.38 год., директор держархіву ОСОБА_4 , знаходячись в приймальні свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності ОСОБА_5 підписав вищевказану архівну довідку від 28.11.2018 №294/01-31, та домовився з останнім зустрітись пізніше цього ж дня.

Надалі, 12.12.2018 о 12.09 год., ОСОБА_5 , отримавши від головного архівіста відділу забезпечення збереженості документів, обліку та довідкового апарату держархіву ОСОБА_15 , яка не була обізнана із протиправними намірами ОСОБА_4 , вищевказану архівну довідку від 28.11.2018 №294/01-31, знаходячись в службовому кабінеті ОСОБА_4 , що розташований на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання домовленості з ОСОБА_4 передав йому частину обумовленої раніше суми неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США, однією купюрою номіналом 100 доларів США серія та номер LD77669828D, що згідно курсу НБУ станом на 12.12.2018 складало 2771,30 грн., а ОСОБА_4 одержав їх за те, що ним здійснено вплив на працівників відділу забезпечення збережності та використання інформації документів Державного архіву Закарпатської області, які є державними службовцями та особами, які уповноважені на виконання функцій держави, щодо прискоренняпошуку інформації про те, що родичі ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , 1880 р.н., жінка ОСОБА_9 , 1892 р.н., сини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 1916 р.н., та ОСОБА_12 , 1915 р.н., були русинами за національністю, народилися і проживали в Хустському районі.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто у обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

27.11.2024 року від адвоката ОСОБА_16 до суду надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене його адвокатом клопотання з викладеними в такому мотивами. Показав також, що своєї вини не визнає, жодного злочину він не вчиняв. Усвідомлює, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності є нереабілітуючою обставиною. Дав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та просив клопотання задоволити.

Прокурор ОСОБА_17 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання. Також прокурор повідомив суду, що підстави для зупинення та переривання строків давності відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема подане стороною захисту клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового нетяжкого злочину, тяжкого чи особливо тяжкого.

Приймаючи до уваги той факт, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено останнім у листопаді - грудні 2018, і у відповідності до вимог ст. 12 КК України, таке кримінальне правопорушення на сьогоднішній день є не тяжким злочином, то строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплив.

Згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду у справі № 730/67/16-к від 26.03.2020 р., визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Що стосується підстав для зупинення або переривання строку давності у даній справі, то суд враховуючи правову позицію викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05.04.2021 року, у справі №328/1109/19, вважає, що такі не встановлені.

З огляду на викладені фактичні обставини справи та зважаючи на те, що з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину минуло більше п`яти років, обвинувачений заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності, суд дійшов висновку, що подане ОСОБА_4 та його адвокатом ОСОБА_18 клопотання ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Водночас, слід зазначити, що закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності, в порядку ст.49 КК України, не відноситься до реабілітуючих підстав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.369-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1