Справа № 953/6840/24
н/п 1-кс/953/5586/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного Управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного Управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024 року.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що при зверненні 07.02.2024 року до ГУНП в Харківській області із повідомленням про злочин за ст. 366 КК України (службове підроблення), відомості про це не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність щодо цього факту оскаржено до суду. Посилається на те, що під час виконання рішення суду про поновлення його на роботі керівником ХДАВП було винесено наказ № 39 від 16.06.2023 року, який є протиправним. Також, вказував, що оскільки відповідь за результатами свого звернення отримав лише 24.07.2024 року, то строк для звернення до суду зі скаргою не пропущений.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, за підстав, вказаних у скарзі та додатках до неї. Вказував, що наказ № 39 від 16.06.2023 року є протиправним, оскільки про нього 21.06.2023 року йому нічого не було сказано і невідомо, а тому цей наказ є підробленим.

Представник ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. До суду від слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківській області подані заперечення на скаргу з додатками, заява про розгляд скарги у відсутність слідчого.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, вислухавши заявника, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Згідно наданих до скарги відомостей вбачається, що ОСОБА_3 07.02.2024 року подав до ГУНП в Харківській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в якій зазначає, що відносно нього вчинено керівником ХДАВП злочин, передбачений ст. 366 КК України, а саме оформлений протиправний наказ № 39 від 16.06.2023 року.

За наявністю даних про отримання листа за результатами звернення 07.02.2024 року лише 24.07.2024 року строк на звернення до суду зі скаргою не порушено.

Також, слідчою суддею в судовому засіданні уточнено дату звернення заявника та з*ясовано, що ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність уповноважених осіб Головного Управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024 року.

Слідчим суддею встановлено за наданими матеріалами, що відносно ОСОБА_3 постановлено рішення Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 року про поновлення його на роботі з 01.12.2021 року на посаді начальника відділу маркетингу та продажів ХДАВП з виплатою середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області 21.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001461 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України ( фактом невиконання судового рішення).

Звертаючись до ГУНП в Харківській області 07.02.2024 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 366 КК України ОСОБА_3 вказує, що наказ № 39 від 16.06.2023 року директора ХДАВП про поновлення його на роботі є протиправним, підробленим, оскільки йому про цей наказ станом на 21.06.2023 року нічого не було відомо і цей наказ на 21.06.2023 року не існував.

За поясненнями слідчого та доданими матеріалами в обґрунтування прийняття рішення щодо заяви від 07.02.2024 року, вбачається, що 20.06.2023 року ОСОБА_3 отримав по пошті рекомендований лист від ХДАВП вих. №301/99 від 16.06.2023 року, яким ОСОБА_4 було зобов*язано з*явитись до ХДАВП для ознайомлення з наказом та надати трудову книжку для внесення запису. 21.06.2023 року ОСОБА_3 з*явився до ХДАВП, однак під час спілкування з керівництвом підприємства не було вручено наказу від 16.06.2023 року про поновлення на роботі, виникли суперечки у двох сторін щодо виконання вимог законодавства щодо надання ОСОБА_3 інших документів для належного оформлення поновлення на роботі.

В подальшому, ОСОБА_3 лише 07.02.2024 року (через 8 місяців) звернувся до ГУНП в Харківській області з заявою про визнання наказу № 39 від 16.06.2023 року директора ХДАВП про поновлення його на роботі є протиправним та підробленим.

Як вбачається з представлених матеріалів, станом на теперішній час кримінальне провадження за ст. 382 КК України триває, даних про повне виконання рішення суду щодо виплати заробітної плати ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу немає.

Дослідивши надані до слідчого судді матеріали в обґрунтування прийняття рішення за заявою ОСОБА_3 від 07.02.2024 року про вчинення кримінального правопорушення за ст. 366 КК України та дослідивши доводи скарги і заперечення слідчого, слідча суддя приходить до висновку, що підстав вважати заяву від 07.02.2024 року саме про злочин в даному випадку немає, оскільки в заяві ОСОБА_3 відсутні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, і будь-яких ознак чи обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення в заяві від 07.02.2024 року не вказано взагалі.

При цьому, слідча суддя зазначає, що в межах своїх повноважень за ст. 214 КПК України слідчий провів перевірку відомостей, наведених у заяві ОСОБА_3 , як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та надав їм належну оцінку.

Слідча суддя, перевіривши надану до скарги заяву про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024, за якою просить заявник внести відомості до ЄРДР, зазначає, що в ній викладені лише обставини виконання рішення суду про поновлення на роботі та видання наказу про поновлення на роботі, однак слідчий суддя зазначає та приходить до висновку, що в заяві від 07.02.2024 року не наведено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а тому і підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає, враховуючи і проведену перевірку слідчим.

Також, слідча суддя звертає увагу на те, що само по собі незгода зі способом виконання рішення суду не може слугувати підставою для наявності ознак кримінального правопорушення за чинним КК України, за відсутності будь-яких інших обґрунтованих підстав за вимогами КПК України.

Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» передбачає, що найбільш складним і неоднозначним питанням, яке характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг, є правова оцінка заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення. У слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях вносяться лише визначені як такі, що на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Реалізація другого підходу, крім іншого, допускає розгляд заяв, які не містять таких відомостей, у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Наведена правова позиція також закріплена у висновку Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Також, зазначаю, що правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений орган досудового слідства.

Згідно п.1.10. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України 30.06.2020 №298, реєстраторами єдиного реєстру досудових розслідувань є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).

Відповідно до п.2.3 вищевказаного Положення, внесення відомостей до Реєстру шляхом занесення інформації, зазначеної у п.2.1 Положення здійснюється реєстратором.

Отже, питання кваліфікації дій віднесено до органу досудового розслідування та може бути здійснено слідчим по кримінальному провадженню під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, а також положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга за обставин, викладених в ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного Управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1