Справа № 953/9577/24
н/п 1-кс/953/8077/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" жовтня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що 23 березня 2016 року уряд РФ затвердив постановою № 230 Федеральну космічну програму Росії на 2016-2025 роки. Одним із завдань вказаної програми визначено надання даних дистанційного зондування Землі з космосу, одержаних з космічних апаратів гідрометеорологічного, океанографічного і геліогеофізичного призначення. Відповідальним виконавцем програми визначено Державну корпорацію з космічної діяльності «Роскосмос».
Орган досудового розслідування встановив, що генеральним директором російського підприємства ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», яке зареєстровано 05 березня 2014 року, є громадянин України ОСОБА_8 .
11 лютого 2020 року на виконання умов державного контракту № 754-С354/19/244, АО «Российские космические системы» в особі ОСОБА_9 затвердило, а ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» в особі ОСОБА_8 погодило технічне завдання № 2606/8-2020 щодо надання послуг «Эксплуатация базовых элементов системы валидационных подспутниковых наблюдений для космических комплексов дистанционного зондирования Земли природоресурсного, картографического назначения и мониторинга чрезвычайных ситуаций в части контроля характеристик целевой аппаратуры радиолокационного диапазона».
Відповідно до умов технічного завдання виконавцем зазначених вище робіт є ООО «ЛЕС-ИНФОРМ». Основним завданням надання послуг є забезпечення постійної готовності Качалинської тестової ділянки (базовий елемент системи валідаційних підсупутникових спостережень) для використання за цільовим призначенням, проведення наземних вимірювань для оцінки характеристик космічних комплексів (КК) дистанційного зондування Землі радіолокаційного діапазону в процесі експлуатації системи валідаційних підсупутникових спостережень. Терміни виконання робіт - з липня 2020 року по листопад 2025 року.
Таким чином, починаючи з 2020 року ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» з метою виконання умов державного контракту № 754-С354/19/244 від 25.12.2019 здійснювало аналіз результатів наземних вимірювань та попередньо оцінювало характеристики космічних комплексів дистанційного зондування Землі радіолокаційного діапазону за результатами зйомки Качалинської тестової ділянки, а також забезпечувало льотні випробування такого космічного комплексу як «Кондор-ФКА».
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи генеральним директором ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», усвідомлюючи, що 24 лютого 2022 року військовослужбовці ЗС РФ вторглися на територію України та здійснюють насильницькі дії щодо населення, продовжив займатися організацією діяльності вказаного товариства в інтересах та на підтримку держави-агресора, спрямованих на реалізацію Федеральної космічної програми РФ на 2016-2025 роки, з метою завдання шкоди Україні.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у період часу, зокрема у 2018 році та впродовж 2020-2022 років громадянин України ОСОБА_4 , маючи наукові знання у сфері дистанційного зондування, виконував спеціальні завдання щодо науково-аналітичної та методичної роботи для ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», пов`язаної з встановленням, використанням та зберіганням радіолокаційних відбивачів для калібрування і валідації супутників.
Окрім того, у період повномасштабного вторгнення РФ на територію України, зокрема, починаючи з березня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території України, надав ОСОБА_8 згоду на продовження співпраці з ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» щодо надання консультативно-методичної діяльності, написання інструкцій та проведення консультацій для робітників товариства, пов`язаної із встановленням, використанням та зберіганням радіолокаційних відбивачів, для калібрування і валідації супутників, у тому числі космічного комплексу як « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
27 травня 2023 року «Государственная корпорация по космической деятельности «Роскосмос» здійснила запуск радіолокаційного супутника «Кондор-ФКА №1», який з урахуванням принципів побудови та технічних характеристик є засобом всепогодної цілодобової високодетальної розвідки та використовується представниками РФ як у цивільній, так і у військовій сферах. Зокрема серед військових задач даний космічний комплекс здійснює розвідку українських військових об`єктів, а також використовується для виявлення зосередження військ ЗСУ, що відповідно до відповіді представників ЗСУ становить загрозу національній безпеці України.
Орган досудового розслідування встановив, що у період часу з 27 травня 2023 року по 01 червня 2023 року АО «Российские космические системы» повідомили ОСОБА_8 , як генерального директора ООО « ІНФОРМАЦІЯ_3 », про здійснення запуску космічного апарату «Кондор-ФКА №1» та планування проведення льотних випробувань супутника із зйомки Качалинської тестової ділянки радіолокаційного діапазону, починаючи з 28 червня 2023 року.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що ООО «ЛЕС-ИНФОРМ», використовуючи поради ОСОБА_4 , а також складені ним інструкції з виконання робіт та підготовки персоналу, розпочало роботи з валідаційних підсупутникових спостережень під час льотних випробувань КС «Кондор-ФКА».
Орган досудового розслідування встановив, що до вказаної роботи входило: підготовка радіолокаційних відбивачів та вимірювальних засобів; підготовка поверхні ділянки розміщення радіолокаційних відбивачів; призначення керівника наземного забезпечення та керівників розрахунків для проведення сеансів наземних вимірювань; навчання та підготовка персоналу; розрахунок схеми розстановки радіолокаційних відбивачів в складі тестового об`єкту; збірка радіолокаційних відбивачів та контрольні вимірювання ефективної поверхні розсіювання радіолокаційних відбивачів; вимірювання характеристик навколишнього середовища та інше.
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , будучи обізнаними про наміри РФ та технічні можливості КС «Кондор-ФКА» здійснювати розвідку українських військових об`єктів у період проведення агресивної війни проти України, надавали допомогу державі-агресору.
Отже, упродовж 2023 року ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» під керівництвом ОСОБА_8 та за сприяння ОСОБА_4 виконало роботи із задіяння Качалинської тестової ділянки радіолокаційного діапазону під час льотних випробувань КС «Кондор-ФКА» та провело сеанси зйомки Качалинської тестової ділянки радіолокаційного діапазону в інтересах налаштування, калібрування, коригування бортової апаратури та контролю цільових характеристик КС «Кондор-ФКА», що завдає шкоду національній безпеці та обороноздатності України.
30 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколу огляду речей і документів від 09.10.2024; даними відповіді з ХНУРЕ від 18.10.2024; даними відповіді з ВЧ НОМЕР_1 від 18.10.2024; даними протоколу огляду комп`ютерних даних від 18.10.2024; даними протоколу обшуку від 22.10.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, у тому числі на території Російської Федерації, оскільки на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що досудове розслідування наразі триває. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може відновити доступ до власних облікових записів у додатку для спілкування Telegram, після чого видалити або змінити історію листування з іншими особами, змінити окремі ідентифікаційні ознаки облікового запису, а також здійснити віддалений доступ до власного мобільного телефону та іншої комп`ютерної техніки, після чого змінити наявну в ньому інформацію або здійснити його віддалене блокування, що призведе до часткової втрати доказів. Окрім того, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дають підстави вважати, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та надавати допомогу державі-агресору.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив визначити підозрюваному суму застави у розмірі 190 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначив, що під час допиту як підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та погодився співпрацювати зі слідством.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив визначити йому мінімальний розмір застави. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та співпрацює з органом досудового розслідування.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив визначити підозрюваному заставу у мінімальному розмірі, встановленому положеннями п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України. Зазначив, що підозрюваний у повному обсязі визнає вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення.
30 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду речей і документів від 09.10.2024; даними протоколу обшуку від 22.10.2024; даними протоколу огляду комп`ютерних даних від 18.10.2024; даними заяви ОСОБА_4 від 22.10.2024; даними відповіді з ХНУРЕ від 18.10.2024; даними відповіді з ВЧ НОМЕР_1 від 18.10.2024; даними документів ООО «ЛЕС-ИНФОРМ» та АО «Российские космические системы», даними протоколу допиту підозрюваного від 30 жовтня 2024 року.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до двадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, до того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання не доведені ризики, передбачені п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи ту обставину, що підозрюваний у повному обсязі визнає вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, надав викривальні показання щодо інших учасників, які є фігурантами у кримінальному провадженні та активно співпрацює зі слідством.
Також стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведений ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховуючи ту обставину, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має зареєстроване місце мешкання у м. Харкові, не одружений, раніше не судимий, проте, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років .
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимими (інших відомостей під час досудового розслідування не встановлено), проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння, як воно сформульовано стороною обвинувачення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, який визнав свою провину, дав викривальні покази, співпрацює зі слідством, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає можливим визначити підозрюваному ОСОБА_4 з урахуванням положень п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 23 грудня 2024 року включно.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2)не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосований інший запобіжний захід.
Строк дії ухвали встановити до 23 грудня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 01 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1