Справа № 752/4375/24
Провадження № 1-кс/752/6758/24
У Х В А Л А

18 вересня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02.05.2024 року,-

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02.05.2024 року.

В обгрунтування скарги зазначено, що СУ ГУ НП у М. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, 07.06.2024 о 09 год. 33 хв. прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на підставі постанови в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру від 06.06.2024 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до вищевказаної підозри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,будучи адвокатом та згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_1, виданим 26.02.2009 Київською міською КДКА, здійснюючи адвокатську діяльність, а тому достовірно знаючи, що відповідно до ст. ст. 281-282, 284 КПК України: питання, які виникають під час досудового розслідування кримінальних проваджень щодо розшуку, зняття з розшуку та закриття кримінального провадження вирішується слідчим/прокурором, тобто особами, які займають відповідальне становище, схилила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до надання неправомірної вигоди за вчинення слідчим одного з підрозділів Головного управління Національної поліції в Одеській області у кримінальному проваджені, тобто особою, яка займає відповідальне становище дій, спрямованих на зняття з розшуку ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження відносно останнього.

Вважає, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проводиться з грубим порушенням ст. ст. 214, 216 КПК України, порушено порядок повідомлення про підозру та підозра необґрунтована.

Так, кримінальне провадження № 0000199 від 02.05.2024 було внесено прокурором Київської міської прокуратури на підставі рапорту помічника начальника служби (з ОП) 5 служби ГУ «Д» ДЗНД СБ України про виявлене кримінальне правопорушення № 14/5/-2596 від 30.04.2024 та заяви ОСОБА_8 від 30.04.2024. 3 вищевказаних рапорту та заяви відразу було відомо про можливу причетність до вчинення кримінального правоохоронного працівника правоохоронного органу, а саме працівника поліції.

Натомість прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , будучи обізнаним щодо можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення працівника поліції, у порушення ст.ст. 214, 216 КПК України своєю постановою від 03.05.2024 доручив проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 02.05.2024 слідчим СУ ГУ НП у м. Києві, куди прокурор ОСОБА_5 і передав матеріали кримінального провадження № 0000199 від 02.05.2024 для проведення досудового розслідування, що на думку сторони захисту є грубим порушенням кримінально процесуального закону, що тягне за собою визнання недопустимими доказів, здобутих під час такого досудового розслідування, та визнання процесуальних дій (рішень) незаконними.

Також, в порушення ст. 214 КПК України відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000199 внесено тільки 02.05.2024, хоча рапорт помічника начальника служби (з ОП) 5 служби ГУ «Д» ДЗНД СБ України про виявлене кримінальне правопорушення № 14/5/-2596 та заява ОСОБА_8 були зареєстровані 30.04.2024.

Вважає, що в порушення п.п. 2.4, 2.7, 3.1 Інструкції заява ОСОБА_8 від 30.04.2024 не була невідкладно передана до слідчого підрозділу СБ України, натомість вона містить резолюцію невстановленої посадової особи скерувати її до Київської міської прокуратури для прийняття процесуального рішення.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_8 містила достатні дані, які свідчили про вчинення кримінального правопорушення, уповноважені особи СБ України відповідно до ст. 214 КПК України зобов`язані були невідкладно, але не пізніше 24 годин самостійно внести відомості до ЄРДР без передачі вищевказаної заяви до Київської міської прокуратури, чого зроблено не було.

Також, із заяви ОСОБА_8 не зрозуміло чи фактично останньому роз`яснювали про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ст. 383 КПК України, та невідомо якою посадовою особою це роз`яснення робилося.

Крім того, виникають питання щодо реєстрації матеріалів СБ України, на підставі яких було розпочато це кримінальне провадження, у Київській міській прокуратурі.

Відповідно до наявного супровідного листа № 14/5-2597 від 30.04.2024 матеріали СБ України були 01.05.2024 нарочно передані прокурору ОСОБА_5 , натомість зареєстровані у Київській міській прокуратурі 02.05.2024.

Також вважає, що прокурором ОСОБА_5 у подальшому було визначено орган розслідування з грубим порушенням ст. 216 КПК України.

Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вчинено з порушенням ч. 1 ст. 278 КПК України, так як у прокурора ОСОБА_5 була можливість повідомити про підозру ОСОБА_6 у день складання повідомлення про підозру як того вимагає ст. 278 КПК України. Хоча ОСОБА_6 і перебувала у статусі затриманої особи, прокурор ОСОБА_5 був присутній на місці затримання ОСОБА_6 06.06.2024, мав при собі повідомлення про підозру від 06.06.2024, однак 06.06.2024 цього не зробив.

Крім того, сторона захисту вважає, що саме повідомлення про підозру від 06.06.2024, складене в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , і постанова про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру від 06.06.2024 є сфальсифікованими документами, так в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 не розглядала матеріали кримінального провадження № 0000199 перед складанням вищевказаних документів.

Крім того, вважає, що наявні матеріали кримінального провадження не підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та навіть спростовують її.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з наведених у ній підстав, просив скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру. Зазначив, що підозра є необґрунтованою, а всі матеріали кримінального провадження будуються на припущеннях.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку захисника.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні. Також,в спростування обставин зазначених у скарзі про скасування повідомлення про підозру долучив копії матеріалів з кримінального провадження № 0000199.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника, підозрюваної, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходить до настуного висновку.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Будь-які обгрунтовані посилання на процесуальні порушення під час вручення ОСОБА_6 підозри не доведені під час судового засідання.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи в сукупності матеріали скарги про скасування повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 276-276, 303- 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02.05.2024 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1