Справа № 462/7133/24
провадження 1-кс/462/1628/24
У Х В А Л А

про відмову у накладенні арешту на майно

13 вересня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000882 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

Слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , 12.09.2024 року (вх. № 20729) звернулась до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням в порядку ст. 171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: скутер марки «Suzuki» модель «СА1РА-417502» із забороною їх відчуження, розпорядження.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 11.09.2024 року у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка перебуваючи у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що у АДРЕСА_1 викрала його мобільний телефон марки «Redmi note 12 pro», чим спричинила матеріальну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп. В ході проведення досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що 11.09.2024 року приблизно о 21 год. 40 хв. він пішов у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований неподалік дому. Придбавши товар, він залишив на прилавку біля каси оплати товару свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 12 Pro та пішов додому. Повернувшись через декілька хвилин, він сказав продавцю, що залишив мобільний телефон та де він є. У відповідь продавець сказала, що справді на прилавку був мобільний телефон, однак, його забрав невідомий, який щойно вийшов із магазину. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_5 побачив, як хлопець, який стояв біля входу у магазин, коли той заходив - як встановлено органом досудового розслідування - ОСОБА_6 біжить за скутером, на якому їде від магазину невідомий чоловік. Пробігши за вказаними особами, ОСОБА_5 побачив, як ОСОБА_6 зупинив чоловіка на скутері у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , однак, той незважаючи на це, почав втікати і коли ОСОБА_6 його наздогнав, то невідомий наніс йому удар в обличчя, при цьому, просив, щоб той не викликав поліції та дав йому мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12 Pro. Підійшовши до них, ОСОБА_5 сказав, що це його мобільний телефон та ОСОБА_6 , який в цей час тримав мобільний телефон у руках, передав його ОСОБА_5 .

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що вказані речі є предметом вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину а також те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просить клопотання задовольнити.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Слідчий суддя з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та приймаючи до уваги прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні - вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, а також власника майна, оскільки існує реальна загроза приховування, пошкодження та знищення речей зазначених в клопотанні.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000882 від 11.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 12.09.2024 року в період часу із 00 год. 55 хв. до 01 год. 55 хв. 12.09.2024 року проведено огляд місця події, а саме частини подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де в присутності ОСОБА_7 виявлено та вилучено скутер марки «Suzuki» модель «СА1РА-417502».

12.09.2024 скутер марки «Suzuki» модель «СА1РА-417502» визнано речовим доказом в межах кримінального провадження № 0000882.

Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до вимог ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене майно. Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1, 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст. 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Висновки суду.

Таким чином, враховуючи, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, що у клопотанні не наведено жодного обґрунтування, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а відтак відсутні правові підстави для накладення арешту, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000882 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: