Справа № 584/1158/24
Провадження №1-кс/584/399/24
УХВАЛА
14.10.2024 м.Путивль
Слідчий суддя Путивльського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відео конференції), захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Путивль Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, студента Українського державного університету залізничного транспорту, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
11 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки, на його думку, ризики, які були підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися та втратили свою значимість, а саме: під час досудового розслідування кримінального провадження не встановлено доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_4 , суворість покарання за скоєння кримінального правопорушення враховувалось при обрання запобіжного заходу, однак суворість покарання не може враховуватись при обранні будь-якого запобіжного заходу, також ризик незаконного впливу на свідків є неактуальним, оскільки досудове розслідування майже закінчено і слідчим допитано всіх встановлених свідків, а також слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не було враховано молодий вік ОСОБА_4 , його проживання з бабою, яка має інвалідність ІІІ групи і перебуває під його постійним наглядом, а також те, що він є студентом та має незадовільний стан здоров`я, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши захисника та підозрюваного, які клопотання підтримали, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст.5 п.«С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні висновку експерта №50 від 25 вересня 2024 року, який було надано прокурором, закрита тупа травми грудної клітини , множинні двобічні переломи ребер з ушкодженням лівої легені, лівобічний гемапневматоракс знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .
Відповідно до змісту протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком із застосуванням засобів фіксації від 4 вересня 2024 року, свідок ОСОБА_7 зазначила: «ну вот ОСОБА_8 з одної сторони (свідок б`є макет чоловіка ногою з лівої сторони в лівий бік) а той з другою сторони (статист за вказівкою свідка б`є ногою макет чоловіка в область з правого боку).».
Крім того, згідно з висновком експерта №208 від 3 жовтня 2024 року механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні трупу ОСОБА_6 , може співпадати з механізмом спричинення, продемонстрованим свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту. Тілесні ушкодження у вигляді множинних синців тулубу, шиї, множинні переломи ребер могли бути заподіяні підозрюваним ОСОБА_4 , у спосіб, продемонстрований свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту.
З огляду на викладене, є непереконливими доводи захисника про те, що ОСОБА_4 не міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, а висунута підозра є необґрунтованою.
Крім того, посилання захисника на те, що ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення був взутий у капці, що унеможливлює нанесення ним ударів ОСОБА_6 , є сумнівними, оскільки, як вбачається з висновку експерта №50 від 25 вересня 2024 року, тілесні ушкодження утворились від чисельної дії тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук та ноги нападників.
Що стосується відсутності ризику впливу на свідків, то слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а і в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тобто вказаний ризик не припинив своє існування.
Молодий вік підозрюваного ОСОБА_4 , а також ті обставини, що він проживає з бабою, яка має інвалідність ІІІ групи і перебуває під його постійним наглядом, та те, що він є студентом та має незадовільний стан здоров`я, також не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки дочка ОСОБА_9 мати ОСОБА_4 , зі слів останнього, проживає у м.Путивль і має постійне місце роботи, що стосується стану здоров`я самого ОСОБА_4 , то доказів того, що він за станом здоров`я не може перебувати в умовах СІЗО чи отримати там належне лікування, слідчому судді не надано.
Достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_4 під вартою є не лише очікування суду, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з установленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою, без визначення застави.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, слідчий суддя
Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1