Провадження №1-в/127/723/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства.

Клопотання мотивоване тим, що він відбуває покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області у виді 6 років позбавлення волі. За цим вироком від засуджений за частиною другою та третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК). Разом з тим, караність діяння, за яке він засуджений, усунута, тому він має бути звільнений від відбування призначеного йому покарання.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, однак зауважив, що засуджений має відбувати подальше покарання на підставі вироків від 11.07.2022 та 01.07.2022.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання , зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (далі КК).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Зі змісту частини другої статті 74 КК випливає, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022 за частинами другою та третьою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 185 КК з урахуванням частини першої, четвертої статті 70, частини першої статті 71 КК до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 12.01.2023 вирок Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022 був змінений і з вироку виключене посилання на частину першу статті 71 КК, ОСОБА_4 вважається засудженим за частинами другою та третьою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 185 КК з урахуванням частини четвертої статті 70 КК до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 12.01.2023 випливає, що ОСОБА_4 на підставі частини четвертої статті 70 КК до призначеного покарання за вироком від 19.10.2022 шляхом часткового складання покарань за вироками Барського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 та від 01.07.2022 призначене остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Зі змісту вироку Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022 випливає, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення 08.08.2020, 06.09.2020, 07.09.2020, 21.09.2020, 20.04.2021 кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК, 09.08.2020 частиною другою статті 185 КК та 24.10.2020 частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 185 КК. Сума викраденого майна 06.09.2020 становила 536,20 грн, 07.09.2020 1327,90 грн, 21.09.2020 1359,13 грн, 09.08.2020 218,87 грн, 08.08.2020 1492,17 грн, 24.10.2020 1116,5 грн, 20.04.2021 699 грн.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилання відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ), яким стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) викладена у новій редакції.

Зокрема, зі змісту частини першої статті 51 КпАП випливає, що відповідальність за цією нормою настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (далі НМДГ).

Частиною другою статті 51 КпАП встановлена відповідальність за вчинення дії, передбаченої частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох НМДГ.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу частиною третьою статті 5 КК передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на НМДГ, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2102 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2020 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1051 грн.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2021 року становив 2270 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2021 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1135 грн.

Суд враховує, що Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23) зауважив таке.

Частиною другою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Аналогічні висновки ВС зробив у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21).

Отже, для вирішення питання щодо наявності правових підстав для звільнення засудженого від призначеного йому покарання необхідно визначити, чи перевищує вартість викраденого ним майна 2 НМДГ (станом на момент вчинення кримінального правопорушення), тобто 2102 грн. у 2020 році та 2270 грн. - у 2021 році.

Як суд зазначив вище, зі змісту вироку, яким ОСОБА_4 засуджений до відбування призначеного йому покарання, убачається, що вартість майна, яким він заволодів 06.09.2020 становила 536,20 грн, 07.09.2020 1327,90 грн, 21.09.2020 1359,13 грн, 09.08.2020 218,87 грн, 08.08.2020 1492,17 грн, 20.04.2021 699 грн. та намагався заволодіти 24.10.2020 на суму 1116,5 грн. Наведені розміри майна менші за законодавчо визначений розмір шкоди, з якої встановлена кримінальна відповідальність (станом на момент вчинення кримінальних правопорушень).

З огляду на викладене, з урахуванням приписів частини другої статті 74 КК, висновків, зроблених ВС у наведених вище постановах, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 має бути звільнений від відбування покарання за вчинення цих діянь у зв`язку з усуненням караності діяння.

Разом з тим, як суд зазначив вище, на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 12.01.2023 ОСОБА_4 вважається засудженим за частинами другою та третьою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 185 КК з урахуванням частини четвертої статті 70 КК до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Наведеною ухвалою Вінницького апеляційного суду ОСОБА_4 за результатами апеляційного перегляду вироку Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022 на підставі частини четвертої статті 70 КК до призначеного покарання за вироком від 19.10.2022 шляхом часткового складання покарань за вироками Барського районного суду Вінницької області від 16.05.2022 та від 01.07.2022 призначене остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В матеріалах особової справи наявна копія вироку Барського районного суду Вінницької області від 16.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за частиною першою статті 309 та статтею 395 КК з урахуванням частини першої статті 70 КК до покарання у виді 6 місяців арешту. На підставі частини першої статті 71 КК частково приєднана невідбута частини покарання за вироком Барського районного суду від 25.07.2021 та призначене остаточне покарання у виді 6 місяців 10 днів арешту.

11.07.2022 Вінницький апеляційний суд за результатами апеляційного перегляду вироку від 16.05.2022 постановив новий вирок, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за частиною першою статті 309, статтею 395 КК з урахуванням частини першої статті 70 КК до покарання у виді 6 місяців арешту. На підставі статті 71 КК до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 25.07.2017 та призначене остаточне покарання у виді 10 місяців арешту.

Також в матеріалах особової справи наявна копія вироку Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2022, згідно з яким ОСОБА_4 засуджений за частиною третьою статті 185 КК до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі частини першої статті 71 КК до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 25.07.2017 ОСОБА_4 призначене остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зі змісту наведеного вироку випливає, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення 29.07.2020, 23.08.2021, 28.08.2021 та 10.09.2021 кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК. Сума викраденого майна 29.07.2020 становила 770,5 грн, 23.08.2021 605,8 грн, 28.08.2021 392,8 грн, 03.09.2021 3019,8 грн., 10.09.2021 544,63 грн.

Вище суд наводив приписи щодо визначення розміру викраденого майна для кримінально-правової кваліфікації, а також розміри соціальної пільги, яка має бути врахована для визначення такого розміру. Тому суд вважає за доцільне зазначити, що розмір викраденого засудженим майна 29.07.2020, 23.08.2021, 28.08.2021 та 10.09.2021 менший за законодавчо визначений розмір шкоди, з якої встановлена кримінальна відповідальність. З огляду на викладене вище, з урахуванням приписів частини другої статті 74 КК, висновків, зроблених ВС у наведених вище постановах, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 має бути звільнений від відбування покарання за вчинення цих діянь (29.07.2020, 23.08.2021, 28.08.2021 та 10.09.2021 частина третя статті 185 КК) у зв`язку з усуненням караності діяння. Натомість, як суд зазначив вище, за вироком від 01.07.2022 ОСОБА_4 засуджений за вчинення 03.09.2021 діяння, передбаченого частиною третьою статті 185 КК, розмір викраденого майна за цим фактом становив 3019,8 грн. Тому ОСОБА_4 має здійснювати подальше відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2022 за вчинення 03.09.2021 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК.

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає за доцільне зауважити таке.

ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022 на підставі частини другої статті 74 КК у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_4 має відбувати покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 11.07.2022, яке йому призначене на підставі частини першої статті 71 КК, у виді 10 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2022 у зв`язку з вчиненням 29.07.2020, 23.08.2021, 28.08.2021 та 10.09.2021 кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК, на підставі частини другої статті 74 КК у зв`язку з усуненням караності діяння. Однак ОСОБА_4 має відбувати покарання за цим вироком за вчинення 03.09.2021 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК. Відповідно, у зв`язку з призначенням ОСОБА_4 покарання за вироком від 01.07.2022 з урахуванням приписів частини першої статті 71 КК, останній має відбувати подальше за цим вироком у виді 5 років позбавлення волі.

Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

На підставі частини другої статті 74 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі за вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.10.2022, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 таким, що відбуває покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 11.07.2022 у виді позбавлення волі строком 10 (десять місяців), а також за вироком Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2022 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: