279/4740/24
1-в/279/420/24
У Х В А Л А

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши подання Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» про приведення у відповідність до нового закону покарання, призначеного засудженому ОСОБА_3 ,
До суду надійшло подання Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» про приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальний покарань» від 23.08.2023 №3342-ІХ покарання, призначеного засудженому ОСОБА_3
При цьому, клопотання не містить жодного обґрунтування доцільності застосування вище вказаного Закону до засудженого, доводів щодо покращення становища засудженого у разі його застосування.
ОСОБА_3 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2023 за ст.162 ч.1, 246 ч.1, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до 3 місяців арешту, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2024 за ст.309 ч.2 до 1 р. п/в, 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 23.06.2023 та визначено до відбуття 1 рік 2 місяці позбавлення волі.
23.08.2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальний покарань» від 23.08.2023 №3342-ІХ, яким внесено зміни до ст.60 КК України та визначено можливість застосування покарання у виді арешту лише до військовослужбовців, у санкції статей особливої частини Кримінального кодексу України, які передбачали застосування покарання у виді арешту, внесено зміни, покарання у виді арешту замінено на інші види покарання, низка статей в частині покарання викладена в іншій редакції. Пунктом 154 вказаного Закону розділ ІІ КК України було доповнено п.23, згідно якого передбачено заміну невідбутої частини покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах.
Зазначене дає можливість стверджувати, що вказаний Закон підлягає застосуванню до засуджених, які на день набрання ним чинності відбували покарання у виді арешту.
Застосування вказаного Закону в порядку ст.74 ч.3 КК України можливо лише у тому разі, якщо буде покращено становище засудженого, а не з метою формальної заміни одного виду покарання на інше, навіть більш м`яке, якщо така заміна жодним чином не вплине на становище засудженого та вид та розмір того покарання, яке ним відбувається в даний час.
Установа, засуджений та прокурор повідомлені про час та місце розгляду клопотання, проти його задоволення не заперечили.
Відповідно до ст.74 ч.3 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Покарання у виді арешту, яке ОСОБА_3 було призначено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2023 за сукупністю кримінальних правовопорушень за ст.162 ч.1, 246 ч.1, 309 ч.1 КК України відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 місяців арешту частково (2 місяці арешту, що згідно правил ст.72 КК України дорівнює 2 місяці позбавлення волі) приєднано до покарання, визначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2024 року. Покарння у виді арешту, яке як більш суворе поглинуло усі інші покарання, було призначено за ст.246 ч.1 КК України.
Законом України від 23.08.2023 №3342-ІХ внесено зміни до редакції ст.246 ч.1 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
До внесення змін вказаний закон передбачав покарання у виді штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ст.59-1 КК України пробаційний нагляд встановлюється на строк від 1 до 5 років, згідно ст.72 КК України і дню позбавлення волі відповідає 2 дні пробаційного нагляду, згідно ст.72 КК України до внесення змін ЗУ від 23.08.2023 №3342-ІХ одному дню позбавлення волі відповідав один день арешту.
З указаного можна зробити висновок, що покарання у виді 6 місяців арешту законом у новій редакції замінено на пробаційний нагляд на строк від 1 до 3 років.
У разі приведення передбаченого вказаними нормами покарання у виді 3 місяців арешту до покарання у виді пробаційного нагляду, мінімальний строк якого становить 1 рік, що відповідно до правил ст.72 КК України становить 6 місяців позбавлення волі та відповідно 6 місяців арешту, буде погіршено становище засудженого, оскільки вироком йому було призначено покарання у виді 3 місяців арешту, яке частково у розмірі 2 місяців арешту було приєднано до покарання, яке на даний час відбувається засудженим.
Враховуючи вище викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.537,539 КПК України, ст.5, 74 ч.3 КК України, Законом України від 23.08.2023 №3342-ІХ,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Коростенська ВК (№71)», засудженому, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня отримання її копії.
Суддя ОСОБА_1