Справа № 346/4630/24
Провадження № 1-кс/346/833/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі :головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРДР,

ВСТАНОВИВ:

Суддя ОСОБА_3 , відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2024 року визначена слідчим суддею у вказаному кримінальному провадженні.

Того ж дня, суддя подала заяву про самовідвід, яку мотивує тим, що вона перебуває у тривалих приязних відносинах із дружиною скаржника ОСОБА_5 , що може викликати сумнів у її об`єктивності під час розгляду скарги.

Тому, з метою забезпечення умов за яких в учасників кримінального провадження та громадськості не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вона не може брати участь у цьому провадженні.

Учасники судового провадження, в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали заяви про самовідвід, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2024 року системою автоматизованого документообігу у вказаному кримінальному провадженні суддю ОСОБА_3 визначено слідчим суддею.

Згідно із п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Вказані дії суддя Беркещук здійснила посилаючись на тривале знайомство з дружиною скаржника.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст .6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб"єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об"єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. та від 24.02.1993 р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Беручи до уваги наведене та з метою усунення обставин, які можуть викликати в учасників кримінального провадження сумнів в неупередженості та об`єктивності розгляду суддею вказаної скарги, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРДР.

Справу передати до канцелярії суду для розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1