Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8154/24
У Х В А Л А

29.11.2024 року м.Виноградів

Cлідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 , підозрюваного ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000469 від 15.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Вилок Виноградівського району Закарпатської області, та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Клопотання мотивує тим, що орган досудового розслідування у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000469 від 15.11.2024 року року, за ознаками ч.1 ст.122 КК України, здобув достатні дані про те, що ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України, та 05.01.2024 обвинувальний акт щодо нього скеровано до Виноградівського районного суду для розгляду по суті, на шлях виправлення не став, не вчинив належних висновків, а натомість вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

13.11.2024 близько 17-45 год ОСОБА_2 за адресою проживання АДРЕСА_1 , в кухонній кімнаті на грунті тривалих неприязних відносин, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, що можуть настати після їх вчинення, затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_7 , під час якої став ображати її словесно та принижувати людську гідність, у ході чого, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, почав наносити своїми кулаками множинні удари в область обличчя ОСОБА_7 , через що остання почала від нього втікати до спальної кімнати, де перечепившись об дверний поріг впала на підлогу, а ОСОБА_2 в цей час продовжив наносити їй множинні удари своїми взутими ногами в область голови та тулубу. Після цього, ОСОБА_7 піднялась з підлоги, а ОСОБА_2 , не зупиняючись на скоєному, своїми двома руками штовхнув останню на ліжко, де наніс їй декілька ударів своїми кулаками по обличчю, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

26.11.2024 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

У разі доведення вини ОСОБА_2 , йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Тому слідчий вказує на те, що мають місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_2 може вчинити спробу покинути територію України поза пунктом пропуску з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду, переховуватись на території України, усвідомлюючи реальність покарання та його суворість. Крім того, ОСОБА_2 може вчинити незаконний вплив на потерпілу свідків кримінального правопорушення, підшукати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. ОСОБА_2 офіційно не працює, не навчається. Тому м`якший запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали. Прокурор пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є доведеною, оскільки ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством над дружиною, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Він офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, обвинувачений за ст.126-1 КК України, що пов"язане з домашнім насильством, притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно дружини. Крім цього, прокурор повідомив, що ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення передбаченого ст.390 КК України. Відтак, є підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам, тому взяття його під варту є виправданим кроком. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_2 просили суд застосувати м`якший запобіжний захід домашній арешт. Підозрюваний запевняв суд, що не має не меті в подальшому ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_7 просила суд не обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши подані докази, заслухавши позицію прокурора, слідчого, потерпілу, та аргументи сторони захисту, слідчий суддя вирішив наступне.

Слідчий суддя пересвідчився, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. При цьому, ОСОБА_2 є обвинуваченим за ст.126-1 КК України у іншому кримінальному провадженні (кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством), та 05.01.2024 обвинувальний акт щодо нього скеровано до Виноградівського районного суду для розгляду по суті, на шлях виправлення не став, не вчинив належних висновків, а натомість підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством (нанесення тілесних ушкоджень дружині). Крім того, слідчий суддя отримав офіційну інформацію про те, що ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення: передбаченого ст.390 КК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Та, санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. З урахуванням того, що ОСОБА_2 обвинувачений та підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, у разі доведеності його вини, до нього може бути застосовано реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Вказане доводить наявність того ризику, що ОСОБА_2 з метою уникнення кримінальної відповідальності може вирішити переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на осіб, що можуть мати відношення до події кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя погоджується також із іншими доводами клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ризик, що ОСОБА_2 може вчинити спробу покинути територію України у незаконний спосіб поза пунктами пропуску, незаконно впливати на потерпілу, на яку були спрямовані його протиправні діяння, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так ОСОБА_2 не працевлаштований офіційно, ніде не навчається. З метою запобігання настанню вказаних ризиків до ОСОБА_2 необхідно застосувати передбачений КПК України запобіжний захід.

Сторона обвинувачення довела обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що, ризики, передбачені ст.177 КПК України, є високими, зокрема, з метою запобігання впливу підозрюваного на потерпілу, свідків протиправних діянь, його спробі ухилитися від органу досудового розслідування та суду, від кримінальної відповідальності за діяння, тощо, дієвим запобіжним заходом є лише тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вирішив не визначити заставу у зв`язку із тим, що кримінальне правопорушення є пов`язане з насильством.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197,202, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Вилок Виноградівського району Закарпатської області, та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів до 27 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк тримання під вартою закінчується 28 січня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_3