Справа № 624/87/24
провадження №1-в/624/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області подання Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 14 березня 2024 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання

в с т а н о в и в:

10.09.2024 до Кегичівського районного суду Харківської області надійшло подання Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області стосовно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.04.2024 до органу пробації надійшов вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 14.03.2024 стосовно ОСОБА_4 . Вирок був прийнятий до виконання. 08.08.2024 набрав чинності Закон №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2024 рік становить 3028 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено. На момент вчинення крадіжки ОСОБА_4 вартість викраденого майна відповідно до обвинувального вироку становила 680 грн, сума якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3028 грн).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечив, вважає за можливе його задовольнити.

Представник сектору пробації ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, але надали суду свої заяви в яких повідомили, що подання підтримують, просили розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає його таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-ІХ).

Законом №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн на 2024 рік.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2024 рік становить 3028 грн.

Згідно вироку Кегичівського районного суду Харківської області від 14 березня 2024 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 07.01.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 680 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн).

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на цей час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 14 березня 2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілій на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на цей час, суд приходить до висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд

у х в а л и в:

Подання Красноградського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 14 березня 2024 року - у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1