Справа № 209/8018/24
Провадження № 1-кп/209/330/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000671, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпрпоетровської області, громадянина України, має вищу освіту, розлученого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2024 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненій від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вказаний обвинувальний акт.

Під час досудового розслідування 28 жовтня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник кожен окремо просили затвердити угоду про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , обвинувачений вказав, що угоду підтримує, вважає можливим її затвердити, проте неодноразово просив призначити йому покарання більш м`яке, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вимогами ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угодипро визнаннявинуватості укримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальнихправопорушень,внаслідок якихшкода завдана державнимчи суспільнимінтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди.

За нормами ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Під час розгляду кримінального провадження діє принцип диспозитивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, аналіз наведених обставин та вимог закону, з урахуванням стверджень обвинуваченого, який фактично не погодився на призначення узгодженого покарання, дозволяє суду зробити висновок про те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, а відтак, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та продовжити судове провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 314, 468-470, 472-474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000671 від 28 жовтня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, відмовити.

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1