СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1522/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000533, внесеного 21.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поліське Київської області, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

05.05.2022 ОСОБА_3 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 110 від 05.05.2022 року, солдата ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця-санітара 3 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення 21 окремого батальйону спеціального призначення цієї ж військової частини та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, солдат ОСОБА_3 вчини кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової за наступних обставин.

Так , стрілець - санітар 3 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби , без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, о 21 год. 00 хв. 28.07.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

03.06.2024 о 23 год. 02 хв. солдат ОСОБА_3 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся. Пояснив, що дійсно за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та після увільнення, яке йому надали в частині 28.07.2022 самовільно залишив вказану частину. Крім того, вказав, що поки не перебував на території військової частини розпоряджався вільним часом на власний розсуд та перебував за місцем свого проживання. Разом з тим, повідомив, що щиро кається у вчиненому та бажає проходити службу у лавах Збройних Сил України.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він з середньою освітою, офіційно не працює, неодружений, пільг та утриманців не має, має постійне місце реєстрації та проживання, згідно ст. 89 КК України не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня оголошення вироку, тобто з 17.10.2024.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 03.06.2024 по 16.10.2024 включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1