Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/13/24
Єдиний унікальний №733/635/22
Вирок

Іменем України

16 жовтня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження № 0000515 від 04 липня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гужівка Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого

ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2022 року близько 16 години 00 хвилин на території господарства, розташованого в АДРЕСА_1 між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу входу до господарства за вищевказаною адресою, на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , узяв біля стіни господарського приміщення шматки плоского шиферу та кидав ними у ОСОБА_8 , в результаті чого один з них влучив по лівій руці останнього, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня та інші тілесні ушкодження у вигляді двох саден в поперековій ділянці зправа, які як у своїй сукупності так і кожне окремо, відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 липня 2022 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства, розташованого в АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар шматком плоского шиферу в область кисті правої руки потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого ще раз кинув в останнього уламком плоского шиферу, яким потрапив по лівій нозі ОСОБА_9 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому IV-ї п`ясткової кістки правої кисті, закритого перелому проксимальної фаланги IV пальця лівої ступні, які як у своїй сукупності так і кожне ушкодження окремо, відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та надав показання, що 30 червня 2022 року, в період з восьмої до дев`ятої години ранку, вони з онуком перебували вдома та ремонтували сарай, коли в цей час дорогою поблизу їхнього господарства проходив ОСОБА_8 та кинув каменем в їх бік, який потрапив в стіну сараю над головою його онука, після чого він вилаявся на адресу ОСОБА_8 за такі дії з його боку. 04 липня 2022 року, близько шістнадцятої години до нього приїхав його зять ОСОБА_12 та його товариш ОСОБА_13 , яких привіз ОСОБА_14 . Після цього вони посиділи в нього вдома, проте алкогольних напоїв не вживали, всі були тверезі. Його онук син ОСОБА_12 розповів останньому про випадок, який трапився між ними та ОСОБА_8 30 червня 2022 року. Потім ОСОБА_12 пішов до господарства ОСОБА_8 щоб розібратися в даній ситуації. Так як вхідна хвіртка від дороги була замкнена, ОСОБА_12 обійшов будинок та зайшов до господарства через хвіртку з другого боку з боку поля. В цей час він до господарства ОСОБА_8 не заходив, а стояв поблизу хвіртки. Повз них проходив ОСОБА_9 , який ніс скошену траву. Опинившись у дворі господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_12 постукав у вікно будинку останнього, проте ніхто з будинку не виходив та ОСОБА_12 вже почав виходити з двору, коли відкрилися двері будинку та звідти вийшов ОСОБА_8 . ОСОБА_12 пішов до вхідних дверей будинку та в цей час на подвір`ї з`явився ОСОБА_9 , який підбіг до ОСОБА_12 та ручкою вил вдарив останнього в область під коліна, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повалили ОСОБА_12 на землю та почали бити його дерев`яними палками. Вхідна хвіртка до господарства була замкнена ОСОБА_9 . Побиття ОСОБА_12 відбувалося метрів за 15 від нього. Він кричав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб ті припинили побиття ОСОБА_12 , на що вони не реагували. Щоб припинити побиття ОСОБА_12 , він відчинив хвіртку господарства, замок якої зламався, не заходячи у двір, почав кидати понад парканом в їх бік шматками шиферу, які лежали попід стіною, метрів на чотири, які не долітали до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і знаходилися метрів за 15 від нього. Він зробив тільки два кидки шифером, після чого більше шифер не кидав. ОСОБА_9 в цей час напав на нього з вилами та розірвав йому руку. Наступаючи, вийшовши за межі двору господарства, ОСОБА_9 повалив його на землю та почав бити. Ніхто ОСОБА_12 з двору ОСОБА_8 не виштовхував, після побиття ОСОБА_12 непритомним з двору господарства ОСОБА_8 забрав товариш ОСОБА_12 Вадим. ОСОБА_12 поїхав додому. Після цього він викликав поліцію, а після їх приїзду приїхала швидка медична допомога та забрала його до Ічнянської лікарні. В нього також була побита голова. Він перебував у лікарні одну ніч та наступного дня поїхав додому. Він та його зять ОСОБА_12 нікого не били.

ОСОБА_15 під час бійки присутня не була. Була присутня ОСОБА_16 та вибігла його дружина ОСОБА_17 .

Тілесні ушкодження, наведені у висновку експерта, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 могли отримати під час бійки між собою, так як бійки між ними виникають постійно. Він пам`ятає, що переломи були наявні у кожного з них приблизно за рік до конфлікту між ним, його зятем ОСОБА_12 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав покази щодо обставин вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вказуючи на те, що ОСОБА_5 є його сусідом. Вони з дружиною їздять на заробітки закордон, в той час як ОСОБА_5 поширює про нього та його дружину завідомо неправдиву інформацію та з яким він має неприязні відносини вже більше 10 років. Того дня 03 липня 2022 року він був вдома за адресою АДРЕСА_1 та знаходився на подвір`ї, коли ОСОБА_5 з території власного господарства за адресою АДРЕСА_1 почав в образливій формі розказувати йому про те, яким чином його жінка заробляє закордоном гроші та зазначив, що сьогодні до нього приїде зять, який також йому про це розповість.

Цього ж дня 03 липня 2022 року близько 16 години 00 хвилин він зі своєю сім`єю знаходився у будинку власного господарства за адресою АДРЕСА_1 та почув стукіт у вікно, виглянувши в яке побачив, що у нього в дворі стоїть зять ОСОБА_5 ОСОБА_12 , а на вулиці, поблизу свого господарства побачив автомобіль таксі, таксиста, ОСОБА_5 та не відому йому особу. Після цього він вийшов на ґанок будинку та між ним та ОСОБА_12 , який стояв на подвір`ї та був п`яний, почалася словесна перепалка. Потім ОСОБА_12 наніс йому удар в область шиї, після чого між ними почалася штовханина, в ході якої він намагався виштовхати ОСОБА_12 з двору свого господарства. Коли вони вже наближалися до паркану господарства, знаходячись поблизу колодязя, з-за паркану шматками шиферу, який стояв під стіною його літньої кухні за парканом, в нього почав кидати ОСОБА_5 . Щоб захиститися від шматків шиферу, які летіли у його бік, він виставив руку та один з таких шматків шиферу влучив у руку. В цей момент на подвір`ї його господарства з`явився його брат ОСОБА_9 , по якому ОСОБА_5 також кидав шматками шиферу. В цей час ОСОБА_12 вже не вчиняв ніяких протиправних дій, тільки спостерігав за тим, що діється. Після цього ОСОБА_5 вибив хвіртку, що вела на вулицю та продовжував кидати в них з братом шматками шиферу, поки той не скінчився. Потім всі вийшли з його двору на вулицю, було викликано поліцію. Поки всі чекали поліцію, ОСОБА_12 сказав, що він п`яний та йому не потрібні проблеми, викликав таксі та поїхав. Після прибуття працівників поліції він написав заяву, останні записали всі обставини справи, після чого вони з братом поїхали до лікарні, де йому було діагностовано перелом 1-ої п`ясної кістки лівої кисті, а його брату ОСОБА_9 відкритий перелом IV-ї п`ясної кістки правої кисті та накладено гіпси. Заявлений цивільний позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав покази щодо обставин вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вказуючи на те, що 03 липня 2022 року близько 16 години 00 хвилин, накосивши трави він ішов додому та помітив, що поблизу господарства ОСОБА_5 стоїть автомобіль таксі «Волга», не відома йому особа та ОСОБА_5 . Пройшовши далі він почув, що його брат ОСОБА_8 на подвір`ї свого господарства в АДРЕСА_1 комусь кричить «Вийди з мого двору!». Коли він обернувся, то побачив, що ОСОБА_5 намагався проникнути до двору господарства його брата ОСОБА_8 через хвіртку, яка розташована за будинком з боку поля. В цей час невідома йому особа намагалася зайти до двору господарства його брата ОСОБА_8 через хвіртку з вулиці, яка була замкнена. Віднісши мішок скошеної трави додому, він повернувся назад до подвір`я господарства ОСОБА_8 та побачив, що у відчиненій хвіртці вищевказаного господарства, що виходить на вулицю, стоїть ОСОБА_5 , а в дворі господарства поблизу колодязя ОСОБА_12 почав бити його брата ОСОБА_8 . Побачивши його, ОСОБА_5 підійшов до нього та сказав, щоб не втручався, та після взяв шматок шиферу та кинув у нього, від якого він закрився рукою та внаслідок влучання в руку шматка шиферу відчув біль у руці. Для самозахисту він взяв в руки вила, які стояли біля паркану господарства. ОСОБА_5 ще декілька разів кидав по ньому шматками шиферу, який брав біля приміщення кухні господарства ОСОБА_8 з надвору, забігаючи з ним у двір. В цей час ОСОБА_12 вже не вчиняв ніяких протиправних дій, лише спостерігав за тим, що відбувається. Потім прибігла його мати та дружина ОСОБА_5 Його дочка та брат ОСОБА_8 повідомили йому про виклик поліції. Всі вийшли з двору господарства ОСОБА_8 на вулицю та він сказав ОСОБА_12 , щоб той дочекався приїзду поліції, але останній відповів йому, що п`яний і це все йому не треба, викликав таксі та поїхав ним. Згодом приїхала швидка та поліція, вони з братом ОСОБА_8 поїхали до лікарні, де йому було діагностовано відкритий перелом IV-ї п`ясної кістки правої кисті, а його брату ОСОБА_8 перелом 1-ої п`ясної кістки лівої кисті та накладено гіпси. Наступного дня його непокоїв біль у нозі, він знову поїхав до лікарні, де йому було діагностовано закритий перелом основної фаланги четвертого пальця лівої ступні. Заявлений цивільний позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що до нього за медичною допомогою, точної дати не пам`ятає, мабуть це був понеділок, зверталися ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , в одного з яких був перелом першої п`ясної кістки руки, а в іншого відкритий перелом або третьої, або четвертої п`ясної кістки руки, точно вже не пригадує. Через добу-дві останній знову звернувся за медичною допомогою та скаржився на болі в області стопи. Після проведення обстеження в нього було виявлено перелом фаланги пальця ступні. І ОСОБА_8 , і ОСОБА_19 лікувалися амбулаторно, без надання лікарняного. Останні повідомили йому, що отримали вищевказані травми внаслідок бійки.

Також за медичною допомогою до нього звертався ОСОБА_5 та скаржився на травми голови, з якими точно травмами він вже не пам`ятає, з якимись не значними травмами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що приблизно за тиждень до його приїзду 03 липня 2022 року до свого тестя ОСОБА_5 його старший син був у гостях у свого діда ОСОБА_5 , після чого розповів йому про те, що під час цього він грався біля двору діда, а сусідський дядько, який живе навпроти двору діда, кидав у нього камінням. Крім того, коли вони з дідом ОСОБА_5 ремонтували на подвір`ї останнього паркан, той самий сусід знову кидав у нього камінням.

Приїхавши на таксі 03 липня 2022 року разом з другом ОСОБА_20 до свого тестя ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , залишивши ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у дворі господарства ОСОБА_5 , він пішов до ОСОБА_8 щоб дізнатися про причину такої його поведінки по відношенню до його сина. Зайшовши до двору господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 він постукав у двері будинку, проте звідти ніхто не вийшов, після чого постукав у вікно будинку і став посеред двору. Згодом з вищевказаного будинку вийшов ОСОБА_8 . В цей час ззаду його великою палкою вдарив брат ОСОБА_8 ОСОБА_9 та після цього вони вдвох почали його бити. В ході бійки ОСОБА_9 взяв вила та наніс ними удар по його лівій нозі, в результаті чого вила зламалися, а ОСОБА_8 закрив хвіртку та вони вдвох продовжили його бити до тих пір, поки він не втратив свідомість. Отямившись, він побачив, що хвіртка з двору господарства на вулицю вже була відчинена та хотів вийти через неї на вулицю, та в цей час ОСОБА_9 знову підбіг до нього та намагався продовжити наносити йому удари, на що він крикнув останньому, щоб той його не бив. Вийшовши з двору на вулицю він побачив там свого тестя ОСОБА_5 , на якому також була кров. Після цього він викликав таксі, оскільки погано себе почував та поїхав ним додому. В нього була пошкоджена губа, розсічення під оком, гематома на нозі та спина в синцях. Він звертався до лікарні приблизно через тиждень після цього, оскільки першу медичну допомогу йому надала його дружина, яка працює медиком. Шиферу на подвір`ї господарства ОСОБА_8 він не бачив, так само як не бачив, що ОСОБА_5 кидав ним у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показав, що він приїхав з ОСОБА_12 , точних числа та місяця не пам`ятає, до тестя останнього ОСОБА_5 на таксі. Поспілкувавшись із ними, ОСОБА_5 пішов поратися по господарству, ОСОБА_12 вийшов надвір покурити, а він залишився в будинку. В цей час він почув крик, який доносився з вулиці з-за паркану. Він вийшов надвір, став на стовпчик та заглянув через паркан господарства, яке знаходилося через дорогу навпроти господарства ОСОБА_5 , на подвір`ї якого побачив жінку, яка стояла схопившись руками за голову та кричала, потім він побачив на цьому ж подвір`ї ОСОБА_12 , який лежав на землі біля приміщення літньої кухні без свідомості. Після цього він повернувся до господарства ОСОБА_5 , забрав останнього та вони разом пішли до господарства, розташованого навпроти господарства ОСОБА_5 , хвіртка з вулиці якого була замкнена. Він повернувся до господарства ОСОБА_5 щоб взяти цигарки. Потім знову прийшов до господарства, розташованого навпроти господарства ОСОБА_5 , з-за будинку якого почув гуркіт та розмови, після чого дізнався, що ОСОБА_5 вдарили по голові дерев`яною палицею, а також побачив, що поблизу останнього стояли двоє людей, один з яких тримав в руках палицю. Після цього він забрав ОСОБА_12 , який вже прийшов до свідомості та ОСОБА_5 та вийшов з ними з двору господарства, яке розташоване навпроти господарства ОСОБА_5 . Момент заподіяння ОСОБА_5 удару по голові він не бачив, так само як і не бачив того, що ОСОБА_5 кидав у когось шифером.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показала, що проживає в АДРЕСА_1 та доводиться дружиною обвинуваченому ОСОБА_5 . З потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вони перебувають у неприязних відносинах. Одного разу, після того, як ОСОБА_5 ходив ремонтувати паркан з онуком, розповідав їй, що сусіди з господарства ОСОБА_8 кидали у них камінням.

В перших числах липня 2023 року, в обідній час до них додому приїхав їх зять ОСОБА_12 . Через деякий час вона побачила, що надворі лежить без свідомості її чоловік ОСОБА_5 , якого вона забрала у двір свого господарства. Після цього приїхали працівники поліції та швидка медична допомога, лікар якої повідомив їй, що в її чоловіка ОСОБА_5 роздроблена голова та його треба оперувати. Самого конфлікту та бійки вона не бачила. В той день її зять ОСОБА_12 та чоловік ОСОБА_5 були тверезі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_8 є її батьком, а ОСОБА_9 дядьком. З обвинуваченим ОСОБА_5 вона не спілкується. Наприкінці літа в другій половині дня вона знаходилася вдома у власній кімнаті будинку та почула агресивні стуки у вікно, після чого її батько ОСОБА_8 вийшов на подвір`я та вона теж вибігла за батьком. Вона побачила на подвір`ї їхнього господарства ОСОБА_12 , в якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та який кричав на його батька. Після цього ОСОБА_12 схопив її батька ОСОБА_8 та стягнув зі сходів будинку, після чого почав його бити кулаками в область голови. ОСОБА_8 намагався виштовхати ОСОБА_12 за межі свого подвір`я. В цей час з`явився ОСОБА_5 , який знаходився за межами подвір`я, вибивши хвіртку, почав навмисно кидати шматки шиферу в бік її батька ОСОБА_8 , який відбивав їх руками. В цей час на подвір`ї перебував і її дядько ОСОБА_22 . Вона кричала, після чого побігла до будинку, щоб зателефонувати до поліції та повідомила про це учасникам сутички. ОСОБА_5 заспокоївся та повернувся до свого подвір`я, а ОСОБА_12 поїхав на автомобілі таксі. Під час сутички ОСОБА_12 свідомості не втрачав. Після цього її батько ОСОБА_8 звертався за медичною допомогою, йому було накладено гіпс на ліву руку. Її баба ОСОБА_16 жива за 2 будинки від них, очевидцем вказаної бійки вона не була. Їхня сім`я постійно конфліктує із ОСОБА_5 і причиною такого візиту ОСОБА_12 того дня до їхнього господарства могло стати те, що ОСОБА_5 щось йому наговорив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є її синами, а ОСОБА_5 сусідом. Із ОСОБА_5 раніше в неї конфліктів не виникало. Свідком бійки за участю її синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яка відбулася 03 липня 2022 року, вона не була. Коли трапився конфлікт, вона перебувала в будинку. Почувши крик ОСОБА_15 , яка знаходилася на своєму подвір`ї, вона вийшла у двір господарства та побачила побитий шифер на подвір`ї. Також вона пам`ятає, що цього вечора після конфлікту із ОСОБА_5 її сини змушені були звертатися за медичною допомогою та їздили в лікарню до АДРЕСА_2 . У ОСОБА_9 була пошкоджена рука.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що працює таксистом. Із обвинуваченим ОСОБА_5 знаходиться у нормальних відносинах, колись вони з останнім разом працювали. Пам`ятає, як влітку близько 15 години 2022 року автомобілем привозив затя обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_12 до двору останнього, після чого вони разом пішли до подвір`я ОСОБА_8 , після чого він поїхав. Згодом, приблизно через годину, він забрав ОСОБА_12 додому, в якого була в крові футболка та рана на голові і відвіз його додому. Потерпілих від конфлікту він не бачив. ОСОБА_12 дорогою розповідав йому, що він ходив у двір до ОСОБА_8 через свого тестя, де в них виникла бійка.

Крім показів допитаних у судовому засіданні свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується також матеріалами справи, які надані стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з ЄРДР від 04.07.2022 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000515, відповідно до якого 03.07.2022 року о 19.05 до Прилуцького РВП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомив, що 03.07.2022 року поблизу буд. АДРЕСА_3 , наглядно знайомий йому чоловік завдав йому тілесних ушкоджень, а саме, відкритого перелому правої руки та інші ушкодження в області тіла. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 122 КК України (т.1, а.с. 134);

- витягом з ЄРДР від 04.07.2022 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000516, відповідно до якого 03.07.2022 року о 19.05 до Прилуцького РВП ГУНП надійшло повідомлення від працівників охорони здоров`я про те, що до КНП «Ічнянська МЛ» звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_4 , якому було поставлено діагноз: закритий перелом лівої кістки. Зі слів ОСОБА_8 тілесні ушкодження були отримані в результаті побиття наглядно знайомим чоловіком 03.07.2022 року за місцем проживання останнього. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 122 КК України (т.1, а.с. 135);

- копією заяви ОСОБА_9 на адресу начальника Прилуцького РВП ГНУП в Чернігівській області ОСОБА_23 від 03.07.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які 03.07.2022 року на подвір`ї його брата зламали йому руку та нанесли інші тілесні ушкодження (т.1, а.с. 142);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2022 року, проведеного в АДРЕСА_1 в присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив та показав, що 03.07.2022 року близько 16 години він почув, як його брат ОСОБА_8 голосно свариться з кимось на своєму подвір`ї. Коли ОСОБА_9 підійшов перевірити, що відбувається у господарстві брата, то побачив, що ОСОБА_28 , перебуваючи на подвір`ї брата ОСОБА_29 наносить йому удари в область голови. ОСОБА_9 намагався припинити побиття, зайшов на подвір`я брата та зачинив хвіртку на ключ. Після чого ОСОБА_30 , який проживає в будинку навпроти, зламав замковий механізм хвіртки, увійшов на територію господарства з листом шиферу у руках, яким наніс декілька ударів по руці ОСОБА_9 , в результаті яких останній отримав тілесні ушкодження руки. Після цього ОСОБА_30 взяв до рук листок шиферу та кинув ним у ОСОБА_9 , влучивши останньому в ногу, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження (т.1, а.с. 144-148);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2022 року, проведеного в АДРЕСА_1 в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , а також статиста ОСОБА_26 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що 03.07.2022 року близько 16 години до його будинку прийшов ОСОБА_28 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння після короткої розмови почав наносити удари руками ОСОБА_8 в область голови та тулуба. ОСОБА_8 , намагаючись вигнати ОСОБА_24 , підійшов до хвіртки свого господарства, де ОСОБА_30 , перебуваючи за межами господарства ОСОБА_33 , взяв до рук листи шиферу та кинув у напрямку ОСОБА_33 , в результаті чого лист шиферу влучив у ліву руку ОСОБА_8 та спричинив йому тілесні ушкодження (т.1, а.с. 149-154);

- протоколом огляду місця події від 14.07.2022 року та ілюстративної таблиці до нього, складеного в АДРЕСА_1 в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , а також статиста ОСОБА_26 , відповідно до якого об`єктом огляду є територія подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При вході на подвір`я справа від хвіртки розташована літня кухня, зліва розміщений газон. Зліва від хвіртки на газоні під огорожею на уламку шиферу виявлено замок у розібраному вигляді. Замок зафіксовано шляхом фотографування. За уламком шиферу із замком зліва виявлено вила з металевим навильником та дерев`яним тримачем. Сліди біологічного походження чи сліди РБК в ході візуального огляду не виявлено. На дверях хвіртки виявлено відсутність частини замка пошкодження, що зафіксовано шляхом фотографування. Навпроти хвіртки, справа від кам`яної доріжки виявлено уламки шиферу, що зафіксовано шляхом фотографування. Уламки шиферу з не рівними краями у вигляді гострих кульових виступів різної форми та розміру. Навпроти хвіртки, посередині двору, наявний колодязь із дерев`яними дошками зверху. Зліва за колодязем, у дворі наявний будинок. За будинком наявна огорожа з металу та хвірткою, через яку здійснюється прохід до споруд господарського призначення. Справа за літньою кухнею наявна огорожа з металевої сітки, за якою розміщені споруди господарського призначення. Справа від будинку, на подвір`ї, наявна сільськогосподарська споруда та вольєр із собакою. В ході огляду сліди РБК не виявлені. На момент огляду земля мокра внаслідок опадів (т.1, а.с. 156-168);

- протоколом огляду та добровільної видачі від 15.07.2022 року, складеного в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого предметом огляду є ділянка грунтової дороги, що проходить по АДРЕСА_1 . На даній ділянці дороги відсутні будь-які дорожні знаки та розмітка. Сама дорога є зарослою сезонною травою «пирій». На даній ділянці виявлено потерпілого ОСОБА_8 , який виявив бажання добровільно видати працівникам поліції замковий механізм сірого кольору разом із болтами кріплення та язичком замка, що є складовою замкового механізму. Також ОСОБА_8 видав працівникам поліції уламок листа шиферу, яким ОСОБА_30 завдав тілесних ушкоджень потерпілому. Виявлений уламок шиферу прямокутної форми, довжина якого складає 27 см., ширина 8 см., товщина 1,5 см. Уламок шиферу, який має по своїй поверхні сліди бруду та зносу матеріалу. Один з країв шиферу має кут 45 градусів загострення. Замковий механізм марки «OREON» довжиною 25 см, шириною 7,5 см., товщиною 2 см. є ручкою замкового механізму. Сам механізм сірого кольору, в якому відсутні серцевина циліндру замка та язичок замка. Також відсутня прямокутної форми металева деталь, що приводить в рух язичок замка. Язичок замка та болт кріплення також сірого кольору, що є складовою механізму замка (т.1, а.с. 169-171);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 15.07.2022 року, відповідно до якої визнано замковий механізм марки «OREON» разом з язичком та болтом кріплення до нього, а також уламок листа шиферу, речовим доказом (т.1, а.с. 172);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 12.08.2022 року, відповідно до якої визнано речовим доказом медичну документацію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , а саме: медичну картку амбулаторного хворого № 01150791 в одному томі на 6 аркушах на ім`я ОСОБА_9 та приєднано вказану медичну картку до кримінального провадження (т.1, а.с. 182);

- висновком експерта № 165 від 15 серпня 2022 року, відповідно до якого згідно наданій медичній документації у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено відкритий перелом IV-ї п`ясної кістки правої кисті з забійною раною в ділянці перелому, закритий перелом основної фаланги IV пальця лівої ступні. Зазначені переломи могли утворитись в результаті ударних дій тупих предметів, не виключено «шматка прямого шиферу».

Виявлені у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відкритий перелом IV-ї п`ясної кістки правої кисті з забійною раною в ділянці перелому та закритий перелом основної фаланги IV пальця лівої ступні як у своїй сукупності так і кожне ушкодження окремо відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я (т.1, а.с. 186-189);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 12.08.2022 року, відповідно до якої визнано речовим доказом медичну документацію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , а саме: медичну картку амбулаторного хворого № 01151036 на ім`я ОСОБА_8 в одному томі на 6 аркушах та приєднано їх до кримінального провадження (т.1, а.с. 198);

- висновком експерта № 164 від 15 серпня 2022 року, відповідно до якого згідно наданій медичній документації у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено закритий перелом І-ої п`ясної кістки, закритий перелом основної фаланги 4-го пальця лівої ступні, два садна в поперековій ділянці. Зазначені вище переломи та садна могли утворитись в результаті дій тупих предметів. Травмуючим механізмом виникнення переломів могли явитись ударні дії тупих предметів, саден тертя тупих предметів.

Виявлені у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закриті переломи І-ої п`ясної кістки та основної фаланги 4-го пальця лівої ступні, як у своїй сукупності так і кожне ушкодження окремо відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я.

Виявлені у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 садна, як у своїй сукупності так і кожне ушкодження окремо відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Характер ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 не суперечить можливості їх утворення в результаті «ударів ребром шматка прямого шиферу» (т.1, а.с. 202-205);

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 29.08.2022 року, відповідно до якої об`єднано в одне кримінальне провадження матеріали досудових розслідувань за № 0000515, № 0000516 та присвоєно № 0000515 (т.1, а.с. 132-133);

- висновком експерта № 186 (додатковий до висновку експерта № 164 від 16.08.2022р.-30.08.2022р.) від 06 вересня 2022 року, відповідно до якого, згідно Висновку експерта № 164 від 16.08.2022р.-30.08.2022р. судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_34 , у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено закритий перелом І-ої п`ясної кістки, закритий перелом основної фаланги 4-го пальця лівої ступні, два садна в поперековій ділянці.

На підставі даних, викладених в завіреній копії протоколу допиту свідка ОСОБА_35 від 06.09.2022р. на 2 арк. слід вважати, що у ОСОБА_8 закритий перелом основної фаланги 4-го пальця лівої ступні, відсутній. Таким чином, на підставі експертизи медичної документації у ОСОБА_8 було виявлено закритий перелом І-ої п`ясної кістки, два садна в поперековій ділянці (т.1, а.с. 209-213);

- копією ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 року про призначення повторної судово-медичної експертизи (т.1, а.с. 268);

- висновком експерта № 210 (Повторний) від 15 серпня 2024 року, на підставі ухвали судді Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 14.06.2024 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичного огляду, даних матеріалів кримінального провадження № 733/635/22 (номер провадження 1-кп/733/13/14), наданої медичної документації, застосовуючи візуальний та порівняльно-аналітичний методи дослідження, відповідно до вимог КПК України від 13.04.2012 р. зі змінами та доповненнями, Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 р., Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. («Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби в Україні»), у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий перелом основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті, який підтверджується наявністю посттравматичної деформації основи 1-ї п`ясткової кісток лівої кисті (консолідація перелому); два садна в поперековій ділянці зправа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, перелом за механізмом удару, садна за механізмом тертя, по давності можуть відповідати 03.07.2022 року.

Тілесні ушкодження у вигляді двох саден в поперековій ділянці зправа, як у своїй сукупності так і кожне окремо, відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

Відсутність кістково-травматичних змін (консолідації перелому) кісток 4-го пальця лівої ступні при проведенні рентгенологічного дослідження № 34980 від 31.05.2024 р., вказує на те, що переломів кісток 4-го пальця лівої ступні не було.

Діагноз: «Перелом основної фаланги 4-го пальця лівої ступні», вказаний в описі рентген-знімка № 1264 від 04.07.2022 р., не відповідає дійсності (т.2, а.с. 53-58);

- висновком експерта № 209 (Повторний) від 15 серпня 2024 року, на підставі ухвали судді Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 14.06.2024 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичного огляду, даних матеріалів кримінального провадження № 733/635/22 (номер провадження 1-кп/733/13/14), наданої медичної документації, застосовуючи візуальний та порівняльно-аналітичний методи дослідження, відповідно до вимог КПК України від 13.04.2012 р. зі змінами та доповненнями, Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 р., Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. («Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби в Україні»), у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом IV-ї п`ясткової кістки правої кисті, закритий перелом проксимальної фаланги IV пальця лівої ступні, які підтверджуються наявністю посттравматичної деформації основи 1-і та 4-ї п`ясткових кісток правої кисті (консолідації переломів), консолідованого перелому проксимальної фаланги 4-го пальця лівої ступні за даними рентгенографії № 323707 від 13.02.2024 р. та № 323709 від 13.02.2024 р.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, за механізмом удару, по давності можуть відповідати 03.07.2022 року та як у своїй сукупності так і кожне ушкодження окремо, відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

Визначити давність перелому 1-ї п`ясткової кістки правої кисті на місці якого виявлена при рентгенологічному дослідженні № 323707 від 13.02.2024 р. посттравматична деформація основи 1-ї п`ясткової кістки правої кисті та зв`язок з отриманою травмою 03.07.2022 р. не представляється можливим, так як консолідація переломів кісток відбувається близько за 1-н місяць.

Так як діагноз: «Колота рана правої кисті» вказаний лікарем приймального відділення, встановлений на основі суб`єктивних факторів та не підтверджений об`єктивними відомостями, то при встановленні ступеню тяжкості не враховується (т.2, а.с. 60-65).

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 , надані в судовому засіданні про те, що слідчий в постанові про визнання речовими доказами не визнає шифер знаряддям злочину, невідповідність показів потерпілого ОСОБА_8 в судових засіданнях щодо механізму отримання ним тілесних ушкоджень, відсутність слідів крові на речових доказах, розбіжності в показах свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , сумніви щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 саме такими речовими доказами у вигляді шматка шиферу з тупими краями, які не узгоджуються з показами свідка Гарчинського.

Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено події кримінального правопорушення яким чином вказаним речовим доказом завдано вказані тілесні ушкодження, а тому під час досудового розслідування не усунуті всі недоліки і суперечності доказів винуватості ОСОБА_5 , оскільки він не відповідає тому опису, який вказано в протоколі огляду місця події, а тому просив визнати не винуватим ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні та відмовити потерпілим у поданих цивільних позовах, спростовуються матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, показами потерпілих, свідків, зокрема, ОСОБА_15 , речовими доказами, протоколом огляду місця події та фото таблицями, доданими до нього та іншими матеріалами справи.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку також достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, проаналізувавши відповідно до ст. 94 КПК України досліджені у судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що по даному кримінальному провадженню доказані обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Встановлені судом обставини події кримінального правопорушення та перебіг конфлікту між обвинуваченим та потерпілими, характер і локалізація заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим свідчать про те, що в діях обвинуваченого був умисел, спрямований саме на спричинення шкоди здоров`ю потерпілих.

За нормативним визначенням, тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини, яка згідно ст. 24 КК України поділяється на прямий і непрямий умисел, коли винний усвідомлює, що може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних діянь.

Згідно постанови Пленуму ВССУ №3 від 3.06.2016 «Про узагальнення практики розгляду кримінальних проваджень щодо злочинів проти життя і здоровя особи» визначаючи форму вини, суд виходить з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій обвинуваченого, обстановки, яка передувала вчиненню злочину, локалізації тілесних ушкоджень, поведінки обвинуваченого стосовно потерпілого до та після вчинення злочину.

При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського Суду з прав людини від 14.02.2008 «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Стаття 337 КПК України вказує, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст. 46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Таким чином, у правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом, повинен бути визнаний винним, а навпроти, гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Така позиція також знаходить своє відображення і впостанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Дослідивши всі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Норми ч. 1 ст. 368 КПК України вказують, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Прилуцьким РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою, яка досягла пенсійного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає вибрати йому міру покарання в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України.

Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції (254к/96-ВР) права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів. У справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_5 , в яких ОСОБА_9 просить стягнути з останнього на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 187 гривень 30 копійок, моральної шкоди 120000 гривень; ОСОБА_8 просить стягнути із ОСОБА_5 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 гривень та понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз.7 п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Цивільні позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовах та просили їх задовольнити.

Представник цивільного позивача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 було завдано потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості закритий перелом першої п`ястної кістки лівої кисті, внаслідок чого змінився ритм життя останнього, який відчував біль та рука якого фактично не функціонувала. На сьогоднішній день працездатність потерпілого ОСОБА_8 ще повністю не відновлена. Просила цивільний позов потерпілого задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 100000,00 грн., враховуючи тривалий розлад здоров`я останнього та те, що обвинувачений не вибачився перед потерпілим та не висловив жалю щодо вчиненого ним кримінального правопорушення. Також просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні є недоведеною належними доказами, а тому просив у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовити.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Судом встановлено, що згідно висновку експерта № 209 (Повторний) від 15 серпня 2024 року, при проведенні судово-медичної експертизи останнього у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий перелом основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті, який підтверджується наявністю посттравматичної деформації основи 1-ї п`ясткової кісток лівої кисті (консолідація перелому); два садна в поперековій ділянці зправа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, перелом за механізмом удару, садна за механізмом тертя, по давності можуть відповідати 03.07.2022 року. Тілесні ушкодження у вигляді двох саден в поперековій ділянці зправа, як у своїй сукупності так і кожне окремо, відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

Як видно з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_9 № 01150791, останній 04.07.2022 року звертався до КНП «Ічнянський ЦПМСД» Ічнянської міської ради та причиною такого звернення була травма правої верх. Кінцівки, отримана ним 03.07.2022 року, про що свідчить результат огляду № 52308223, в зв`язку з чим останньому було накладено гіпс (т.1, а.с. 177-178).

Отже, внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_9 заподіяно вищевказані тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня та спричинення вказаних наслідків перебуває у причинному зв`язку із діяннями ОСОБА_5 .

Цивільному позивачу ОСОБА_9 завдана моральна шкода, яка виразилася в душевних, психічних стражданнях в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, немайнових втратах, а також вимушених змінах у звичному способі життя останнього, після чого він змушений був лікуватися, внаслідок чого не міг займатися своїми звичними справами.

Враховуючи ступінь емоційних переживань позивача та його фізичних страждань, виходячи з принципу виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_9 12000,00 грн. грошового відшкодування за спричинену моральну шкоду. Сума грошових коштів в зазначеному розмірі є такою, що відповідає глибині та тривалості моральних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_9 внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень та пережитих внаслідок цього емоційних переживань, відповідає принципу моральності, співмірності та достатності.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальних збитків, які полягають у витратах потерпілого ОСОБА_9 на лікування, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до долучених до матеріалів справи копій чеків на придбання лікувальних засобів (т.1, а.с. 19,20) встановлено, що саме на лікування ОСОБА_9 витрачено кошти в розмірі 187 гривень 30 копійок.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_8 до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) в розмірі 100000,00 грн. та витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку експерта № 210 (Повторний) від 15 серпня 2024 року, при проведенні судово-медичної експертизи останнього у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий перелом основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті, який підтверджується наявністю посттравматичної деформації основи 1-ї п`ясткової кісток лівої кисті (консолідація перелому); два садна в поперековій ділянці зправа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, перелом за механізмом удару, садна за механізмом тертя, по давності можуть відповідати 03.07.2022 року.

Тілесні ушкодження у вигляді двох саден в поперековій ділянці зправа, як у своїй сукупності так і кожне окремо, відповідно до пп. 2.3.2б, 2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи І-ої п`ясткової кістки лівої кисті відповідно до пп. 2.2.1а, 2.2.1б, 2.2.1в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

Як видно з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 № 01151036, останній 04.07.2022 року звертався до КНП «Ічнянський ЦПМСД» Ічнянської міської ради та причиною такого звернення були скарги на опорно-рухову систему, травма лівої верхньої кінцівки і І пальця руки, отримані ним 03.07.2022 року, про що свідчить результат огляду № 52308138 (т.1, а.с. 191-197).

Отже, внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_8 заподіяно вищевказані тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня та спричинення вказаних наслідків перебуває у причинному зв`язку із діяннями ОСОБА_5 .

Цивільному позивачу ОСОБА_8 завдана моральна шкода, яка виразилася в душевних, психічних стражданнях в зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, немайнових втратах, а також вимушених змінах у звичному способі життя останнього, після чого він змушений був лікуватися, внаслідок чого не міг займатися своїми звичними справами.

Враховуючи ступінь емоційних переживань позивача та його фізичних страждань, виходячи з принципу виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_8 8000,00 грн. грошового відшкодування за спричинену моральну шкоду. Сума грошових коштів в зазначеному розмірі є такою, що відповідає глибині та тривалості моральних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_8 внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень та пережитих внаслідок цього емоційних переживань, відповідає принципу моральності, співмірності та достатності.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 12000,00 грн. понесених позивачем витрат на правову допомогу (договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 06.07.2022 року (т.1, а.с. 23); Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року (т.1, а.с. 24); Акт здачі-приймання наданих послуг від 05.10.2022 року (т.1, а.с. 25); квитанція філії-Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» № 70 від 14.07.2022 року (т.1, а.с. 26); ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1036991 від 19.10.2022 року (т.1, а.с. 28); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000489 від 28.09.2018 року (т.1, а.с. 29); договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 14.10.2022 року (т.2, а.с. 77); Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 14.10.2022 року (т.2, а.с. 78); Акт здачі-приймання наданих послуг від 20.09.2024 року (т. 2, а.с. 79); квитанція філії-Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» № 3 від 28.10.2022 року (т.2, а.с. 80)) які є співмірними із складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,

УХВАЛ И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не здійснить нового кримінального правопорушення та відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки:

1.1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

1.2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України), задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок грошового відшкодування в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 187 (сто вісімдесят сім) гривень 30 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України), задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок грошового відшкодування в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- замковий механізм марки «OREON» разом з язичком та болтом кріплення до нього, а також уламок листа шиферу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- медичну документацію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , а саме: медичну картку амбулаторного хворого № 01150791 в одному томі на 6 аркушах на ім`я ОСОБА_9 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути за належністю КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради Чернігівської області;

- медичну документацію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , а саме: медичну картку амбулаторного хворого № 01151036 на ім`я ОСОБА_8 в одному томі на 6 аркушах, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути за належністю КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради Чернігівської області.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1