Справа № 650/3542/24
провадження №1-кс/650/1174/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоскресенське Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом будь-якого рівня, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність продовження обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на те, що раніше заявлені ризики, передбачені у пунктах 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які до цього часу продовжують існувати не зменшились і не втратили своєї актуальності.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків та їх не зменшення достатньо для продовження раніше обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для зміни вказаного запобіжного заходу він не вбачає, оскільки тримання підозрюваного під домашнім арештом, з огляду на обставини справи, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він не заперечує проти клопотання прокурора та просить змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він не має наміру ухилятися від суду.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора зазначивши про необґрунтованість вказаних у ньому ризиків та достатність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною третьою статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України строк клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд встановив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000532 від 23 липня 2024 року, повідомленням про підозру від 23 липня 2024 року, яке було вручене останньому 23 липня 2024 року, повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 24 липня 2024 року, вручену останньому 24 липня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.07.2024 близько 07:30 години, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння на території городу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи прямий злочинний умисел направлений на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс останній один удар кулаком руки в область грудної клітини від якого вона впала на землю, після чого умисно наніс не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область обличчя та голови, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, множинних гематом, забоїв голови, обличчя, двобічного перелому нижньої щелепи, двобічного пневмотораксу, травматичного шоку ІІІ ступеню, які згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_7 23.07.2024 року о 14.40 годині померла у відділенні політравми комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради Дніпропетровської області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

23.07.2024 за підозрою у вчиненні вказаного злочину, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтованість підозри підтверджується:

Рапортами реєстрації про вказану подію від 23.07.2024, в яких зафіксовано факти звернень до поліції з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 своїй матері ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця на місці вчинення злочину від 23.07.2024 року, в ході якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення

протоколом затримання ОСОБА_4 , під час якого вилучено футболку камуфльовану, на якій наявні плями бурого кольору схожі на кров, шорти джинсові синього кольору на яких наявні плями бурого кольору схожі на кров, кофту спортивна чорного кольору, на якій наявні плями бурого кольору схожі на кров

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 23.07.2024 року близько 07:30 год. місцеві жителі с. Нововоскресенське повідомили, що ОСОБА_9 на городі б`є свою матір та скоріш за все він її вбив. Приїхавши на місце вона побачила на городі домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , яка лежала на городі на землі та на її голові були сліди крові. В подальшому дізналася, що ОСОБА_7 перебувала на городі свого домоволодіння за вищевказаною адресою та в цей час до неї вийшов її син ОСОБА_9 та безпричинно почав наносити їй удари в область тулубу та голови руками зігнутими в кулак.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що 23.07.2024 року близько 07:00 год., вона вийшла на город власного домоволодіння де побачила на городі власного домоволодіння ОСОБА_7 , яка поралася на городі. Приблизно через 20 хв. вона пішла до свого двору та приблизно через 10 хвилин після цього почула крик на городі крик та коли побігла на город, побачила ОСОБА_7 , яка лежала на ґрунтовому покритті, а біля неї сидів її син ОСОБА_9 , який кулаком руки, наносив останній удари в область голови, нанісши загалом не менше 5-ти ударів.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 23.07.2024 року близько 07:10 год., вона вийшла на город власного домоволодіння, де побачила ОСОБА_7 , яка сапала на городі власного домоволодіння. Близько 07:20 год. вона побачила ОСОБА_12 , який через городи йшов в напрямку до місця свого проживання. В цей час він підійшов до своєї матері ОСОБА_13 та не говорячи ні слова наніс їй удар кулаком руки в область грудної клітини, від якого остання впала, а ОСОБА_14 присів біля останньої та почав наносити їй удари в область голови, загалом при мені нанісши не менше 5-ти ударів. Перелякавшись вона одразу пішла до свого двору.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , яка підтвердила покази ОСОБА_11 та надала аналогічні покази.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що 23.07.2024 року близько 07:00 год. від сусідів дізналася, що ОСОБА_4 на городі за місцем свого проживання б`є матір ОСОБА_7 . Коли прийшла на місце побачила на городі ОСОБА_7 , яка лежала на городі без свідомості із тілесними ушкодженнями та біля неї перебував ОСОБА_4 , який бив її руками по обличчю. В подальшому вона заспокоїла ОСОБА_4 та останній пішов до двору;

повідомленням про підозру ОСОБА_4

повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4

іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

З ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 липня 2024 року встановлено, що стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з метою запобігти ризикам передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 20 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 вересня 2024 року слідчий суддя констатував, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо з об`єктивних причин, у зв`язку з чим визнав за доцільне подальше тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2024 року строк дії вказаного запобіжного заходу було продовжено до 16 грудня 2024 року.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, може буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати підозрюваного вчинити спроби переховування з метою ухилення від покарання.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 з метою ухилення від відповідальності або пом`якшення покарання може у незаконний спосіб впливати на осіб, які допитані в якості свідків та осіб, які можуть бути допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, та протиправним шляхом схиляти їх до зміни показань показів, що підтверджується допитами свідків.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_4 не має офіційних джерел доходу, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно. Крім того, вчиняючи вищевикладене кримінальне правопорушення, підозрюваний мав прямий умисел, усвідомлював наслідки притягнення його до відповідальності, а отже, підозрюваний дійсно може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з метою встановлення усіх обставин, що підлягають з`ясуванню проведено низку слідчих та процесуальних дій, прийнято процесуальні рішення.

Проте, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій направлених на пошук нових доказів скоєного злочину.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо з об`єктивних причин, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

При продовженні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; незадовільну репутацію підозрюваного.

Вимоги захисника та підозрюваного щодо зміни діючого запобіжного заходу на домашній арешт позбавлені переконливого обґрунтування, адже заявляючи про це вони посилалися виключно на відсутність ризиків, які були при розгляді клопотання встановлені. Стороною захисту також не було наведено обставин, які б свідчили про можливість забезпечення встановлених ризиків запропонованим запобіжним заходом.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини третьої статті 197 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який прокурором продовжено до 23 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 15 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 23 грудня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 09 грудня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1