Справа № 630/756/24
Провадження № 1-кс/630/303/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , представника власника вилученого майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 05.08.2024 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

12.08.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 07.08.2024 у кримінальному провадженні №0000435 від 05.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме з автомобіля «Ford-Explorer», р.н. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання представником зазначено, що особи, які перебували у даному автомобілі під час ДТП не мають претензій до будь-кого та, крім того, не надавали згоди на надання їх медичної документації також будь-кому, в зв`язку з чим встановити факт наявності потерпілих, як підстава для здійснення кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, не є можливим.

У разі відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, представник власника майна просив передати його на зберігання власнику з метою подальшої експлуатації.

В судовому засіданні представник власника майна подане клопотання підтримав, просив його задовольнити та крім підстав, викладених в клопотанні, зазначив також, що прокурором було порушено строк подання клопотання про арешт майна, що також є підставою для його скасування.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 подала заяву з проханням проводити судовий розгляд за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки потреба в арешті не відпала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2024 року було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000435 від 05.08.2024 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно, а саме на автомобіль «Ford-Explorer», р.н. НОМЕР_1 .

Підставою накладення арешту на вилучене майно стала необхідність проведення експертних досліджень, можливість використання майна як доказу факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя виходив з того, що арешт є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На переконання слідчого судді, на цей час таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме, забезпечення збереження речових доказів, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання, оцінюючи надані докази на обґрунтування клопотань, суд дійшов висновку про недоведеність того, що в подальшому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або що такий арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що розслідування кримінального провадження на теперішній час не завершено, вилучене майно може бути використане для завдань, зазначених в ухвалі слідчого судді, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для скасування арешту відсутні, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи представника про те, що прокурором було порушено строки звернення із клопотання про накладення арешту на вилучене майно, оскільки згідно протоколу огляду місця ДТП транспортний засіб, на який накладено арешт, був вилучений слідчим 04.08.2024, клопотання було подано прокурором до суду 05.08.2024, в зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором дотримано встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк подання клопотання про арешт майна.

Стосовно клопотання в частині передачі автомобіля на зберігання власнику, слідчий суддя зазначає, що така вимога також не підлягає задоволенню, оскільки визначення місця зберігання речових доказів не віднесено до повноважень слідчого судді а ні КПК України, а ні Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМ України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 174, 309, 356, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , представника власника вилученого майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 05.08.2024 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1