печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката (в режимі ВКЗ) ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

16.08.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2023 року, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , виніс намір та вирішив реалізувати умисел спрямований на заняття протиправною діяльністю, з метою вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним поводженням та збутом зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи, що їх придбання, зберігання, носіння та збут без передбаченого законом дозволу заборонено та є злочином, бажаючи при цьому настання злочинних наслідків у вигляді порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї, будучи обізнаним про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та бойових припасі, передбачений законним порядком.

Поряд з цим, ОСОБА_7 відомий Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р№ 2471-XII, а також усвідомлював, що відповідно до Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 року № 576, бойові припаси до вогнепальної зброї відносяться до предметів, на які поширюється дозвільна система, та право на володіння бойовими припасами, і умови їх придбання, носіння, зберігання та збуту визначаються в порядку, встановленому законодавством України. Крім того, останній будучи військовослужбовцем Збройних сил України, обізнаний із положеннями Розділу Х Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України.

Діючи умисно та переслідуючи мету власного збагачення за рахунок придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що досягти мети незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту вогнепальної зброї, він самостійно не зможе, тому останній прийняв рішення на створення стійкого угрупування та визначив за собою роль керівника організованої групи, поклавши при цьому на себе зобов`язання щодо досягнення стійкого функціонування дій учасників, які увійшли до її складу.

Розробив план злочинної діяльності, який у встановленому на цей час обсязі передбачав наступне:

- пошук діючих військовослужбовців, які проходять військову службу у зонах бойових дій, що мають вільний доступ до зброї та бойових припасів, у тому числі трофейної зброї, з метою залучення їх до складу організованої групи як пособників та виконавців вчинення злочину, а також отриманні від них зброї та бойових припасів для подальшої її реалізації;

- пошук місць для зберігання зброї та бойових припасів, у тому числі трофейної зброї;

- пошук учасників злочинної діяльності, які будуть залучені до безпосереднього збуту зброї та бойових припасів, у тому числі трофейної зброї;

- здійснення поширення інформації щодо можливого збуту, асортименту та наявності зброї;

- приховування злочинної діяльності організованої групи шляхом встановлення правил конспірації при підготовці та вчиненні злочинних дій, що полягало у використанні умовних назв вогнепальної зброї, бойових припасів, та вибухових пристроїв при спілкуванні між собою та покупцями;

- організацію управління та фінансування організованої групи та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками.

У невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше березня 2024 року, ОСОБА_7 провів сукупність дій щодо організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю, а саме ряд підготовчих заходів для підбору учасників організованої групи з подальшим розподілом їх ролей.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше березня 2024 року, ОСОБА_7 залучив до незаконної діяльності, як безпосередніх виконавців своїх знайомих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що останні проходять військову службу в зонах бойових дій, адже мають вільний доступ до вогнепальної зброї та бойових припасів, в тому числі до трофейної зброї, яких запевнив про гарантування безпеки їх діяльності, та матеріально зацікавив їх до участі у незаконних діях.

Крім того, з метою необхідності вирішення організаційних питань щодо підтримання функціонування організованої групи, у тому числі розподілу грошових коштів, отриманих від незаконної діяльності, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів з метою подальшого їх збуту ОСОБА_7 , вирішено залучити до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , з яким підтримував товариські відносини та який заздалегідь обізнаний щодо виникнення планів відносно незаконного зберігання, перевезення та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, з метою їх подальшого збуту.

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що діяльність, яку організував ОСОБА_7 , є незаконною, але, переслідуючи корисливі мотиви, дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_7 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.

Згідно з розробленою та визначеною керівником організованої групи ОСОБА_7 схемою протиправних дій, кожен учасник організованої групи мав коло своїх обов`язків та відповідав за реалізацію окремої ланки, а саме:

ОСОБА_7 , обравши собі роль організатора організованої групи, визначив та підшукав її учасників; розробив її структуру та з метою ефективності функціонування розробив план протиправної діяльності; визначив схему реалізації злочинного плану; планував дії всіх членів організованої групи та керував ними; поширював інформацію щодо можливого збуту її асортименту та наявності; визначав предмет злочину, обумовлювавши його з безпосередніми виконавцями організованої групи, встановлював місця та час здійснення протиправної діяльності; розробив схеми приховування незаконної діяльності від викриття правоохоронними органами; встановив правила конспірації під час ведення протиправної діяльності, безпосередньо та за участю з іншими учасниками групи здійснював збут незаконно отриманою зброї та боєприпасів, розподіляв незаконно отриманні грошові кошти між учасниками організованої групи.

ОСОБА_8 , як учасник організованої групи (виконавець), діючи згідно із схваленим планом спільних дій, будучи обізнаним щодо злочинної діяльності її учасників, займався налагодженням каналу постачання предмету злочину, а саме пошуком, перевезенням вогнепальної зброї та бойових припасів із зони проведення бойових дій, брав безпосередньою участь у їх збуті, за що отримував грошові кошти.

ОСОБА_9 , як учасник організованої групи (виконавець), будучи обізнаним зі схваленим планом спільних дій, займався налагодженням каналу постачання предмету злочину, а саме пошуком, перевезенням вогнепальної зброї та бойових припасів із зони проведення бойових дій, брав безпосередню участь у її збуті, за що отримував грошові кошти.

ОСОБА_5 , як учасник організованої групи (виконавець), будучи обізнаним зі схваленим планом спільних дій, за вказівкою організатора займався зберіганням предметів злочину, їх носінням (перевезенням) вогнепальної зброї та бойових припасів, брав безпосередньою участь у їх збуті, за що отримував грошові кошти.

Дисциплінованість учасників організованої групи підтримувалася свідомим і невідкладним виконанням вказівок ОСОБА_7 , як організатора, чітким розподілом ролей між учасниками.

Розподіл функцій учасників здійснювався в залежності від наявності особистих якостей учасників організованої групи, таких як вміння швидко вирішувати поставлені задачі з пошуку вогнепальної зброї та бойовими припасами, вести розмову з потенційними покупцями, здійснювати та вести розрахунки.

Стійкість організованої групи полягала у згуртованості її складу, тривалому її існуванні, тісному взаємозв`язку між учасниками організованої групи, спільному проведенні вільного часу поза основним робочим часом.

Усі учасники організованої групи перебували тривалий час у тісних відносинах, централізовано і неухильно підпорядковувалися вимогам ОСОБА_7 .

Принцип протиправної діяльності полягав у тому, що ОСОБА_7 , будучи керівником організованої групи, отримуючи замовлення на збут вогнепальної зброї, бойових припасів, згідно зі встановленої та визначеної ним, спільно з іншими учасниками організованої групи фіксованої суми, збував незаконно придбану вогнепальну зброю та бойові припаси особисто або діючи спільно з іншими учасниками організованої групи, яким була відведена роль виконавців.

Грошові кошти, отримані від збуту незаконно придбаних вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_7 розподіляв між учасниками організованої групи у частках, визначених ним на власний розсуд із врахуванням їхніх дій.

У зв`язку з тим, що за діяльність, пов`язану з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами, настає кримінальна відповідальність, про що були обізнані всі учасники організованої групи, переслідуючи мету не викриття злочинної діяльності правоохоронними органами, ОСОБА_7 розроблено методи конспірації, а саме учасники організованої групи при спілкуванні між собою та покупцями використовували умовні назви вогнепальної зброї, бойових припасів, та вибухових пристроїв: «сука», «покемон», «обичний», «железякі», «метал», «ніштяки», «вкусняшки», «цяцка», «маслята», які були доведені, відомі та зрозумілі всім учасникам організованої групи.

Учасники організованої групи, об`єднані єдиним планом, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на його досягнення, переслідуючи корисливі мотиви, попередньо зорганізувалися для скоєння особливо тяжких злочинів на території Донецької та Дніпропетровської областей.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023 року, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого протиправного плану, перебуваючи в різних населених пунктах Дніпропетровської та Донецької областей, розпочав поширювати інформацію в колі своїх знайомих про те, що він має намір та можливість незаконно збути вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухові пристрої, у тому числі під замовлення у необхідній кількості.

У подальшому, приблизно о 13 год 30 хв 29.03.2024, під час особистої зустрічі зі своїм знайомим ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними, далі по тексту ОСОБА_10 ), ОСОБА_7 запропонував йому придбати вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристроїв з території зон бойовий дій, повідомивши про те, що в нього є довірені особи з числа військовослужбовців, які, за його вказівкою, зможуть доставити необхідну кількість зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв у відповідності до отриманих замовлень.

У період з 29.03.2024 до 03.07.2024, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 скоєно ряд кримінальних правопорушень в складі організованої групи, а саме злочинів, пов`язанних із незаконним поводженням зі зброєю та бойовими припасами.

Так, в квітні 2024 року, (більш точну дату та час слідством не встановлено), діючи у складі організованої групи та продовжуючи свою злочину діяльність спрямовану на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів з метою незаконного збагачення, маючи на меті налагодження систематичного каналу постачання та збуту бойових припасів та вогнепальної зброї, реалізуючи попередньо обумовлений протиправний план, використовуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як безпосередніх виконавців, надав вказівки останнім підшукати невизначену кількість вогнепальної зброї та бойових припасів з метою подальшого збуту та доставку їх до місць зберігання.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.05.2024, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, згідно з попередньо розробленого організованою групою плану, при виконанні своїх службових обов`язків в зоні проведення бойових дій та при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, придбали шляхом привласнення знайденого 5 одиниць автоматичної вогнепальної зброї, а саме: 3 автомати АКС-74, 1 автомат АКС74У та 1 автомат АК-12, а також бойові припаси до даної зброї, які, у порушення вимог розділу Х Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440, не здали до відповідної комісії військової частини в якій проходять військову службу. Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи згідно попередньо обумовленого плану, організованою групою здійснено перевезення даної вогнепальної зброї та бойових припасів до невстановленого досудовим розслідуванням місця в с. Обухівка Дніпропетровської області з метою подальшого зберігання до момент збуту.

10.05.2024 в ході телефонної розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 повідомив перелік зброї, яка перебуває в наявності та яку може продати, а саме: автомат АК-12 (ціна за одиницю з набоями 2000 доларів США), АКС-74У (ціна за одиницю з набоями 1000 доларів США), АКС-74, ціна за одиницю з набоями 600 доларів США. Отримавши згоду ОСОБА_10 , на придбання зазначеної зброї в кількосіт 3 АКС-74, 1 АК-12 та 1 АКС-74У, повідомив останньому час та місце зустрічі, а саме 11.05.2024 року близько 10:00 год. неподалік АЗС «UPG», що за адресою: АДРЕСА_1 (географічні координати відповідно мобільного додатку Google maps: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

У подальшому ОСОБА_7 організовуючи збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, надав вказівки ОСОБА_5 , як безпосередньому виконавцю вчинюваного злочину, перенести вогнепальну зброю та бойові припаси із так званих «схронів», місце яких досудовим розслідуванням не встановлено, до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого їх незаконного зберігання без відповідного дозволу до моменту збуту.

11.05.2024 о 09 год 47 хв ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_5 перенести зазначену зброю до попередньо визначеного місця з ОСОБА_10 з метою подальшого збуту.

Надалі, того ж дня, о 10 год 27 хв, ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне носіння та збут вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, без передбаченого законом дозволу, діючи з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, переніс шляхом транспортування на автомобілі марки «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_4 , до визначеного ОСОБА_7 місцем за географічними координатами згідно мобільного додатку Google maps: НОМЕР_7, НОМЕР_5 , бойову вогнепальну зброю, а саме автомати АКС-74 у кількості 3 одиниць, із спорядженими 3 магазинами бойовими набоями у кількості 30 шт кожен калібру 5,45х39 мм, 1 автомат АКСУ-74 із магазином, спорядженим бойовими набоями у кількості 30 шт калібру 5,45х39 мм та глушником, 1 автомат АК-12 з магазином спорядженим бойовими набоями у кількості 30 шт калібру 5,45х39 мм, які збув ОСОБА_10 за грошові кошти у загальній сумі 192 000 гривень, що еквівалентно на момент вчинення кримінального правопорушення 4800 доларів США. Зазначені грошові кошти в подальшому у невизначеному розмірі були розподілені ОСОБА_7 між учасниками організованої групи.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у вчиненні носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинених організованою групою.

Так, у невставлений досудовим розслідуванням але не пізніше 14.08.2024 року, діючи у складі організованої групи та продовжуючи свою злочину діяльність спрямовану на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів з метою незаконного збагачення, маючи на меті налагодження систематичного каналу постачання та збуту бойових припасів та вогнепальної зброї, реалізуючи попередньо обумовлений протиправний план, використовуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як безпосередніх виконавців, надав вказівки останнім підшукати невизначену кількість вогнепальної зброї та бойових припасів з метою подальшого збуту та доставку їх до місць зберігання.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.08.2024, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи умисно, згідно з попередньо розробленого організованою групою плану, при виконанні своїх службових обов`язків в зоні проведення бойових дій та при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, придбали шляхом привласнення знайденого, автоматичну вогнепальну зброю, а саме: автомат АКС-74У, металевий цинк з набоями у кількості 1080 шт. калібру 5,45мм, а також інші види зброї та бойові припаси до неї, які у порушення вимог розділу Х Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440, не здали до відповідної комісії військової частини в якій проходять військову службу. Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи згідно попередньо обумовленого плану, організованою групою здійснено перевезення даної вогнепальної зброї та бойових припасів до попередньо обумовленого організованою групою місця зберігання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де за вказівкою ОСОБА_7 , як організатора групи, передали на зберігання ОСОБА_5 , де останній мешкав, який в свою чергу зберігав за вказаною адресою, 1 автомат АКС-74У, металевий цинк з набоями у кількості 1080 калібру 5,45мм та інші види зброї та бойових припасів до неї до 14.08.2024 року.

14.08.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомат АК-74У, цинк з набоями у кількості 1080 калібру 5,45 мм та інші види зброї та бойові припаси до неї.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у пособництві зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинених організованою групою.

15.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України складено та повідомлено письмове повідомлення про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні та пособництві носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених організованою групою.

Сторона обвинувачення вказує, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3,5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

15.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 276, 277, 278 КПК України складено та повідомлено письмове повідомлення про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні та пособництві носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинених організованою групою.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства відповідями на доручення прокурора відділу спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та слідчого ГСУ НП України;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.04.2024 та 25.07.2024;

-протоколом огляду місця події від 11.04.2024;

-протоколом огляду місця події від 11.05.2024;

-протоколом огляду місця події від 03.07.2024;

-протоколом огляду від 13.04.2024;

-протоколами впізнання за фотознімками від 25.07.2024;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 03.04.2024 (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17.04.2024 (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02.05.2024 (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08.05.2024 року (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23.05.2024 року (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.05.2024 (розсекречено);

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 09.07.2024;

-висновками судово-балістичних експертиз;

-протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо, відеоконтролю особи від 25.07.2024 (не розсекречені);

-протоколами проведення 14.08.2024 обшуків за місцем проживання та реєстрації підозрюваних та інших осіб, що можуть бути причетними до вчинення злочинів;

-речами, предметами та документами, вилученими в ході вказаних обшуків;

-допитом свідка ОСОБА_12 ;

-допитом свідка ОСОБА_13 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а стороною захисту вказаних доводів в судовому засіданні спростовано не було

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_5 одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відтак, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурором доведено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що має високий ступінь суспільної небезпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а отже йому загрожує тяжке покарання, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Підозрюваний ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України серія НОМЕР_6 , що підтверджено особовою карткою з Державної міграційної служби України.

Слідчий вказує у клопотанні, що на даний час є ризик, що підозрюваний під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, буде переховуватися від слідства та суду оскільки не має міцних соціальних зв`язків на території України.

Загалом досудове розслідування як процедура, що пов`язана з притягненням особи до кримінальної відповідальності, не є статичною. Це обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , адже співставлення можливих негативних наслідків у виді переховування в невизначеному майбутньому, із наслідком можливого призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк у найближчій перспективі, робить ризик переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду достатньо високим.

Окрім цього, матеріалами клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор вказує, що ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи, зокрема поширював інформацію, щодо можливого збуту, асортименту та наявності зброї; визначав предмет злочину, погоджував дії щодо збуту зброї з організатором організованої групи, встановлював місця та час здійснення протиправної діяльності; розробляв схеми приховування незаконної діяльності від викриття правоохоронними органами; діяв конспіративно під час ведення протиправної діяльності, безпосередньо та за участю з іншими учасниками групи здійснював збут незаконно отриманою зброї та боєприпасів.

Перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, переховати речі, в тому числі зброю та будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки на даний час триває пошук, збір та приєднання до матеріалів кримінального провадження всіх доказів протиправної діяльності.

Крім того, в ході досудового розслідування не встановленні всі місця зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, так звані «схрони», у яких організована група зберігала різні види зброї, що обґрунтовано вказує на наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що на даний час не встановлені всі можливі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Також, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування відповідно й до фактичних обставин встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи має постійний доступ до зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв. Вчиняючи інкриміновані йому кримінальні правопорушення, ОСОБА_5 покращував своє матеріальне становище та отримував від цього доходи.

А тому, у зв`язку із не встановленням всіх можливих місць зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів та осіб які причетні до вчинення злочину, може продовжити здійснення їх збуту як особисто так і керуючи діями інших осіб.

Зазначені обставини в їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, будучи вільним у праві пересування, ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічним способом, за вчинення яких є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання підозрюваного під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя приймає до уваги, що під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в державній установі «Київському слідчому ізоляторі», не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767 свідчать про неможливість тримання підозрюваної під вартою.

Варто зазначити, що за вказаних обставин під час судового розгляду встановлено, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, суспільну небезпечність злочинів, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок тисяч) гривень, здатна гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням вказаних обставин, що виправдує мету застосування запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000004 від 12.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 жовтня 2024 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок тисяч) гривень, поклавши у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні, визначених прокурором.

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14