Справа № 727/7595/24
Провадження № 1-кп/727/387/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, кримінальне провадження № 0002525 від 20.06.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, утриманців немаючого, освіта професійно-технічна, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження № 0002525 від 20.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 16.10.2024 року обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував їй всі завдані ним збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, оскільки будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, вони дійсно примирились, заподіяну їй шкоду повністю відшкодовано, наслідки закриття провадження їй зрозумілі.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у справі не заперечувала.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено в ході досудового розслідування, 20.06.2024, приблизно о 16 годині 45 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot» моделі «301» реєстраційний номер НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , біля будинку N АДРЕСА_3 , під час руху заднім ходом в міжбудинковому проїзді, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом не переконався в тому, що він своїми маневром не створить небезпеки іншим учасникам руху, а тому скоїв наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 у відповідності до висновку судово-медичної експертизи N?439 мд від 27.06.2024. спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому променя правого передпліччя в типовому місці; підкісточковий перелом головки правої плечової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я потерпілої.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В силу вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином.

При розгляді клопотання обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, відшкодував потерпілій завдані збитки та примирився з нею, повністю визнає свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому. З моменту вчинення злочину і до розгляду даної справи судом він нових правопорушень не скоював, зробив для себе належні відповідні висновки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, фактичні обставини не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, заподіяну ним шкоду відшкодував потерпілій у повному обсязі, із нею примирився, у ОСОБА_5 відсутні будь-які претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого та вона не заперечує проти звільнення останнього від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Питання речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року усправі № 598/1781/17 (провадження№ 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження№ 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічно таку ж позицію, підтримав Верховний Суд у постанові від 01.02.2024року в справі № 930/497/23(провадження№ 51-4798км23), вказавши, що закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

За таких обставин, за наведеного правого регулювання, питання стягнення судових витрат у кримінальному провадженні та за наявності відповідних висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судом першої інстанції, судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4

Накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.06.2024 року арешт на автомобіль марки «Peugeot» моделі «301» реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню .

Керуючись вимогами ст.ст.286,288,314,315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення 20.06.2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із його примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження № 0002525 від 20.06.2024 року закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у загальному розмірі 3 407 грн. 34 коп. за проведення у кримінальному провадженні судових експертиз, а саме:

- проведення судової автотехнічної експертизи CE-19/126-24/7603-ІТ у розмірі 1893 грн. 20 коп.;

- проведення судової інженерно-транспортної експертизи CE-19/126-24/7756-ІТ у розмірі 1514 грн.14 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.06.2024 року на автомобіль марки «Peugeot» моделі «301» реєстраційний номер НОМЕР_1 .( а.к.п.35)

Речові докази:

- транспортний засіб «Peugeot» моделі «301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору НОМЕР_2 - повернути його власнику: ТОВ "УЛФ-Фінанс" LLC ULF-Finance" або особі, яка керувала на момент ДТП - ОСОБА_4 , за належністю. (а.к.п. 29)

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1