Справа № 177/1074/24
Провадження № 1-кп/177/146/24
У Х В А Л А

Іменем України

15.08.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

До суду 01.08.2024 від прокурора в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , копію якого у порядку, встановленому КПК, вручено захиснику обвинуваченого, останній від отримання клопотання відмовився.

В обґрунтування клопотання прокурор вказував, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зібрані слідством докази вказують на винуватість обвинуваченого у його скоєнні, жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, із підстав, наведених у ньому та просив задовольнити.

Потерпілі та їх представник до суду не з`явилися, надали клопотання про проведення судового засідання 15.08.2024 за їх відсутності. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 щодо продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, посилаючись на те, що наявність ризиків є необґрунтованою. Докази вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, відсутні. ОСОБА_2 не мав та не має жодного наміру ухилятися від слідства та суду, про що також свідчить і його поведінка під час досудового розслідування, оскільки, маючи можливість ухилитися від слідства, будучи переконаним у своїй невинуватості, постійно залишався за місцем свого проживання, із сім`єю, де і був затриманий під час проведення повторного обшуку.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримуючи позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати щодо нього менш обтяжливий запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово за місцем проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_2 згідно з ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2023, який неодноразово продовжувався Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, спливає 08.09.2024, однак з об`єктивних причин не є можливим проведення судового засідання та його завершення до вказаної дати.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підставою вважати, що ОСОБА_2 може переховуватися від суду є те, що останній у силу суворості міри покарання може залишити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_2 може впливати на потерпілу та свідків, щоб вони надали чи змінили показання на його користь, оскільки йому відомо місце їх проживання, а також потерпіла та свідки судом ще не допитані.

Окрім того, оскільки ОСОБА_2 не працює, постійного джерела прибутку не має, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 187 КК України), за який передбачено покарання у виді від 8 до 15 років з конфіскацією майна, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_2 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Твердженні обвинуваченого ОСОБА_2 про наявність у нього постійного місця проживання, сім`ї, не зменшують наявності вказаних ризиків, та не є тими обставинами, які б поза розумним сумнівом могли б бути стримуючими факторами для запобігання виникнення вказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання обвинуваченим ОСОБА_2 покладених на нього обов`язків. Вказані ризики були наявні як під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 виключного запобіжного заходу, так і не зменшилися, не перестали існувати під час розгляду вказаного клопотання.

Також, при вирішенні вказаного клопотання, суд також враховує вимоги ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Встановлені у судовому засіданні обставини у своїй сукупності свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які б перешкоджали продовженню строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.10.2024 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1