У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000664, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000664, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000664 від 10.09.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 03.11.2024, приблизно о 05.57 год., будучи співробітником-військовослужбовцем Служби безпеки України, службовою особою та працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду спеціаліста 2-ї категорії Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, з метою сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що на території України діють умови воєнного стану та особи чоловічої статі призовного віку (18-60 років) підлягають призову на військову службу, використовуючи транспортний засіб «Тойота Кемрі», чорного кольору, безперешкодно перевіз вказаних осіб до околиць села Залужжя Мукачівського району Закарпатської області, при цьому для конспірації неодноразово змінював номерні знаки та приблизно о 12.45 год., на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота», за адресою: с. Нижні Ворота, Мукачівський район Закарпатська область, в напрямку «в`їзд в Закарпатську область», шляхом усунення перешкод, з метою безперешкодного проїзду посту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , уникнення перевірки у останніх особистих документів на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота», пред`явив працівникам Національної поліції службове посвідчення співробітника Служби безпеки України Б-028592, ОС 018095, на ім`я ОСОБА_4 , та вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є також співробітниками Служби безпеки України та не потрібно перевіряти їх документи, після чого транспортний засіб із пасажирами, без перевірки облікових документів та самого автомобіля заїхав на територію Закарпатської області.

В подальшому, 03.11.2024, приблизно о 13.20 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України, перебуваючи поблизу невстановленої на даний час АЗС, у місті Мукачево, зупинив транспортний засіб «Тойота Кемрі», чорного кольору, та надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пересісти у таксі марки «Пежо» сірого кольору, яке завчасно особисто викликав та зазначив кінцеве місце прибуття, а саме околиці села Залужжя Мукачівського району Закарпатської області.

У зв`язку із викладеним, 04.11.2024 у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000481 від 03.11.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В подальшому, 04.11.2024, слідчим у кримінальному №0000481, за погодженням із процесуальним прокурором подано клопотання про арешт вилучено в ході огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, майна.

Надалі, 12.11.2024, процесуальним прокурором у провадженнях винесено процесуальне рішення про об`єднання в одне провадження матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000664 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та №0000481 від 03.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за об`єднаним кримінальним провадженням залишено реєстраційний №0000664.

04.12.2024 у рамках кримінального провадження №0000481 постановлено ухвалу про повернення клопотання для усунення недоліків, що перешкоджали розгляду клопотання по суті, на усунення недоліків прокурору надано строк у сімдесят дві години.

Враховуючи, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000481, що об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000664, 03.11.2024 за адресою: с. Нижні Ворота, Мукачівський район, Закарпатська область, проведено огляд транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон 15 Про»; мобільний телефон «Айфон 8»; гаманець чорного кольору із грошовими коштами; грошові кошти в сумі 3200 доларів США, номіналами по 100 доларів США; грошові кошти у гривневому еквіваленті; предмет, схожий на пістолет із серійним номером НОМЕР_3 ; предмет, схожий на пістолет; система Starlink; дві зарядні станції типу EcoFlow; комплекти реєстраційних номерних знаків транспортних засобів із символами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; формений одяг із розпізнавальними шевронами Служби безпеки України; плитоноска.

Вказані речі, предмети, документи упаковано, опечатано та вилучено, а також 03.11.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як зауважує прокурор, встановлено, що транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на праві власності належать ОСОБА_8 та станом на 03.11.2024 перебували у користуванні ОСОБА_9 . Інші вищезазначені речі, предмети, документи, виявлені під час огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належать ОСОБА_9 .

За твердженням прокурора, наведені обставини вказують на те, що усі зазначені предмети, речі, документи є предметами вчинення кримінального правопорушення, можуть містити на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому незастосування арешту майна може призвести до втрати майна, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування, за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено, що вказані речі, предмети, документи є речовими доказами у кримінальному провадженні, мають істотне значення для кримінального провадження, зберегли на собі сліди злочину та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз та проведення процесуальних дій.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Підставою для накладення арешту на майно, як зазначає прокурор, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб, грошові кошти та інше майно є засобами вчинення злочину та є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою недопущення їх пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Враховуючи викладене, з метою виконання завдань кримінального провадження, збереження речових доказів, унеможливлення їх знищення чи спотворення, беручи до уваги санкцію ч. 3 ст. 332 КК України, що передбачає зокрема конфіскацію майна, з метою забезпечення такої можливості та/або застосування спеціальної конфіскації, зокрема щодо грошових коштів, що могли бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи одержані внаслідок вчинення такого, прокурор просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речі, предмети, документи, виявлені та вилучені під час огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання з підстав, наведених у письмових запереченнях. Зауважує, що транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на праві власності належать ОСОБА_8 . 02.11.2024 даний транспортний засіб ОСОБА_9 орендував за допомогою Rent Olimp Саr (сайт: olimp-rent.com), а саме у ФОП ОСОБА_8 . Відповідно до договору (публічної пропозиції) №1000 від 02.11.2024 (на даний момент знаходиться у вилученому транспортному засобі) ФОП ОСОБА_8 передав в оренду ОСОБА_9 транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , на термін з 02.11.2024 по 13.11.2024. Вказане підтверджується актом прийому-передачі. Отже, вказаний автомобіль фактично належить третім особам (які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження), які передали даний транспортний засіб в тимчасове користування (в оренду) ОСОБА_9 . Щодо іншого майна, яке було вилучено в ОСОБА_9 , то є незрозумілим та в клопотанні не обґрунтовано, яку саме інформацію, сліди, відомості можуть містити дані речі, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На підставі викладеного, захисник просить відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. До заперечень захисник доучив копія акту прийому-передачі транспортного засобу.

Заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за номером кримінального провадження 0000664 органом досудового розслідування Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

04.11.2024 у рамках кримінального провадження №0000481 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З протоколу огляду від 03.11.2024 вбачається, що старшим слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 на дорожній станції «Нижні Ворота» в с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, у рамках кримінального провадження №0000481, проведено огляд транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон 15 Про»; мобільний телефон «Айфон 8»; гаманець чорного кольору із грошовими коштами; грошові кошти в сумі 3200 доларів США, номіналами по 100 доларів США; грошові кошти у гривневому еквіваленті; предмет, схожий на пістолет із серійним номером НОМЕР_3 ; предмет, схожий на пістолет; система Starlink; дві зарядні станції типу EcoFlow; комплекти реєстраційних номерних знаків транспортних засобів із символами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; формений одяг із розпізнавальними шевронами Служби безпеки України; плитоноска.

Постановою слідчого від 03.11.2024 вищевказані речі, предмети та документи визнано речовими доказами у рамках кримінального провадження №0000481.

Постановою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 від 12.11.2024 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000664 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та №0000481 від 03.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, об`єднано в одне провадження, за об`єднаним кримінальним провадженням залишено реєстраційний №0000664.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2024 у справі №308/19560/24 (провадження №1-кс/308/7349/24) задоволено клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку згідно зі статтею 233 КПК України у рамках кримінального провадження №0000664, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Постановлено огляд транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_8 та станом на 03.11.2024 перебував у користуванні ОСОБА_4 , що проводився 03.11.2024 старшим слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 за адресою: с. Нижні Ворота, Мукачівський район, Закарпатська область, під час якого виявлено та вилучено: транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон 15 Про»; мобільний телефон «Айфон 8»; гаманець чорного кольору із грошовими коштами; грошові кошти в сумі 3200 доларів США, номіналами по 100 доларів США; грошові кошти у гривневому еквіваленті; предмет, схожий на пістолет із серійним номером НОМЕР_3 ; предмет, схожий на пістолет; система Starlink; дві зарядні станції типу EcoFlow; комплекти реєстраційних номерних знаків транспортних засобів із символами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; формений одяг із розпізнавальними шевронами Служби безпеки України; плитоноска, вважати проведеним відповідно до вимог закону з наданням дозволу на обшук.

Матеріалами клопотання встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_11 , мешканець АДРЕСА_1 .

Згідно з договором (публічної пропозиції) №1000 від 02.11.2024 ФОП ОСОБА_11 (орендодавець) передав в оренду ОСОБА_9 (орендарю) транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , на термін з 02.11.2024 по 13.11.2024, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі транспортного засобу, копію якого надано захисником у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, а саме: транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон 15 Про»; мобільний телефон «Айфон 8»; гаманець чорного кольору із грошовими коштами; грошові кошти в сумі 3200 доларів США, номіналами по 100 доларів США; предмет, схожий на пістолет із серійним номером НОМЕР_3 ; предмет, схожий на пістолет; комплекти реєстраційних номерних знаків транспортних засобів із символами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; формений одяг із розпізнавальними шевронами Служби безпеки України, виявлене та вилучене 03.11.2024 під час проведення огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.

У даному випадку обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора.

Стороною обвинувачення не доведено необхідність у забороні користування транспортним засобом «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_11 .

Прокурором не надано доказів призначення експертизи у кримінальному провадженні та не доведено неможливість проведення такої, у разі її призначення, або здійснення інших слідчих чи процесуальних дій з транспортним засобом, без заборони користування ним на даній стадії досудового розслідування у кримінального провадженні.

Водночас прокурором не надано слідчому судді будь-яких доказів того, що власник (володілець) майна може приховати, пошкодити, знищити зазначений транспортний засіб, у разі передання автомобіля на відповідальне їй зберігання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах власника (володільця), шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом, без позбавлення права користування транспортним засобом.

У зв`язку з викладеним, клопотання про арешт майна в частині заборони власнику (володільцю) користуватися автомобілем до задоволення не підлягає.

При цьому транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 слід передати на відповідальне зберігання власнику майна, користувачу або уповноваженій ними особі, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання прокурора у частині накладення арешту на грошові кошти у гривневому еквіваленті, систему Starlink, дві зарядні станції типу EcoFlow та плитоноску, не містить виклад обставин на підтвердження того, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання слідчого судді, прокурором у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні у частині накладення арешту на грошові кошти у гривневому еквіваленті, систему Starlink, дві зарядні станції типу EcoFlow та плитоноску.

Надані слідчому судді матеріали, з урахуванням обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та диспозиції статті, за якою здійснюється досудове розслідування (ч. 3 ст. 332 КК України), не містять відомостей, які б давали розумні підстави вважати, що грошові кошти у гривневому еквіваленті, які, між тим, не ідентифіковані, система Starlink, дві зарядні станції типу EcoFlow та плитоноска, які є предметом арешту, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуто кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні решти вимог клопотання про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 03.11.2024 під час проведення огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти у гривневому еквіваленті; систему Starlink; дві зарядні станції типу EcoFlow; плитоноску, слід відмовити з підстав не доведення особою, що подала клопотання, необхідності такого арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 03.11.2024 під час проведення огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , а саме:

транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном, без позбавлення права користування транспортним засобом та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу;

мобільний телефон «Айфон 15 Про»;

мобільний телефон «Айфон 8»;

гаманець чорного кольору із грошовими коштами;

грошові кошти в сумі 3200 доларів США, номіналами по 100 доларів США;

предмет, схожий на пістолет із серійним номером НОМЕР_3 ;

предмет, схожий на пістолет;

комплекти реєстраційних номерних знаків транспортних засобів із символами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

формений одяг із розпізнавальними шевронами Служби безпеки України.

У задоволенні решти вимог клопотання про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 03.11.2024 під час проведення огляду транспортного засобу «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , а саме: грошові кошти у гривневому еквіваленті; систему Starlink; дві зарядні станції типу EcoFlow; плитоноску відмовити.

Передати транспортний засіб «Тойота Кемрі», номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику майна, користувачу або уповноваженій ними особі.

Попередити власника майна, користувача або уповноважену ними особу про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1