Справа № 203/3502/23
Провадження № 1-кп/0203/349/2024
УХВАЛА

іменем України

08 серпня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України.

02.05.2024 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування вимог клопотання прокурор вказав на існування ризиків, передбачених п.п.1.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання винним останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, що може бути мотивом для втечі. Крім того ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення впливу на свідків з метою відмови останніх від показань. Також зазначив, що обвинувачений раніше судимий, тобто схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні уточнив клопотання, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, оскільки на даний час ОСОБА_5 не звільнений з військової служби.

Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали клопотання необґрунтованим та безпідставними. Вказали, що ОСОБА_5 не з`являвся до суду, оскільки не знав про наявність кримінального провадження стосовно нього, відсутність за місцем проживання пояснювали виїздами на заробітки. При цьому обвинувачений не заперечував підписання розписки про отримання обвинувального акту та судових повісток, які вручались йому поліцейськими за дорученням прокурора.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судом встановлено, що 30.06.2023 року в даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання, в яке обвинувачений тривалий час не з`являвся, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку смс-повістки на 25.09.2023 року, 07.11.2023 року, корінці повісток про виклик до суду на 07.11.2023 року, 01.04.2024 року з підписами обвинуваченого, що ним було підтверджено в судовому засіданні.

Крім того на виконання ухвали суду про привід обвинуваченого від 01.04.2024 року отримано рапорт від 01.05.2024 року, відповідно до якого співмешканка ОСОБА_6 повідомляла, що він протягом тривалого часу відсутній за місцем свого проживання, оскільки поїхав на тимчасові заробітки в Дніпропетровську область, що також підтвердили сусіди за місцем реєстрації ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також сусідка за місцем реєстрації та фактичного проживання обвинуваченого - ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 02.05.2024 року було оголошено розшук ОСОБА_5 та надано дозвіл на його затримання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Суд вважає, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

При цьому слід зазначити, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного, обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд зауважує, що на даному етапі судового розгляду не оцінюються докази, суд лише визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Оцінюючи заявлені прокурором ризики, суд вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 , враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При цьому судом враховано, що обвинувачений тривалий час не з`являвся до суду, ігнорував судові виклики, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження щодо нього, що свідчить про намір уникнути правосуддя.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України, також враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Надаючи оцінку ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

У зв`язку з тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає його недоведеним, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин був вчинений до його засудження за ч.5 ст.407 КК України. Інших судимостей ОСОБА_5 не має, на даний момент хоча й не звільнений зі служби в ЗСУ, однак військові обов`язки не виконує, що виключає ризик вчинення аналогічних злочинів.

Не знайшов свого підтвердження й ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки фактично прокурором його наявність обґрунтовано наявністю ризику незаконного впливу на свідків.

Однак, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з урахування попередньої поведінки обвинуваченого, віку та стану здоров`я обвинуваченого, встановлених фактів зміни місця проживання, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора.

Суд, обираючи запобіжний захід, бере до уваги вимоги ч. 8 ст. 176 та ч. 4 ст. 183 КПК України, за якою під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст.ст. 407, 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, суд має право не визначати розмір застави.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000053 від 10.02.2022 року, задовольнити повністю.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 з місцям дислокації в АДРЕСА_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 жовтня 2024 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09 серпня 2024 року о 15.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1