Справа № 274/9055/24
Провадженнян № 1-в/0274/1395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, вироку Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2017 ухваленого щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, зареєстрованого та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази 23.01.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 10 років 7 місяців; 23.03.2017 Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців,

в с т а н о в и в:

19.11.2024 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання про приведення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 ухваленого щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор, представник виправного центру та засуджений в судове засідання не з`явились. Від прокурора та засудженого надійшли клопотання про проведення розгляду у їх відсутність. Начальник виправного центру в самому поданні клопотав про проведення розгляду справи у відсутність представника установи.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді десяти років шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_3 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду від 04 липня 2016 року і остаточно призначено йому покарання у вигляді десяти років семи місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.01.2017.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 1378 грн. у 2016 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 відбулась кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 нмдг до 2 нмдг, що безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь, адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП України. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 30.08.2016 та його діями було завдано потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1199 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2016 році настає з суми 1378 грн.

Таким чином, засуджений має бути звільнений від призначеного вироком суду покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено. Поряд з цим, зважаючи на те, що цим вироком ОСОБА_3 засуджений ще й за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 8 років, остаточне покарання за вироком було призначено спочатку на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, а в подальшому на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Славутицького міського суду від 04.07.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, а тому декриміналізація ч. 3 ст. 185 КК України змінює вирок суду в частині призначеного остаточного покарання, виключивши з нього покарання за декриміналізовною статтею.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 5 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за вироком від 23.01.2017, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду від 04.07.2016 і остаточно призначити йому покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишається незмінним.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1