У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5762/24

№ 1-кп/183/1571/24

06 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000497 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді командира батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 31 від 13.04.2024 року майора ОСОБА_5 , 15 жовтня 1978 року зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника складу матеріального забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) майор ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Так, ОСОБА_5 17 квітня 2024 року приблизно о 08:50 год., керуючи технічно справним автомобілем «Ford Ranger» реєстраційний номер НОМЕР_3 (іноземна реєстрація), рухаючись по вулиці Лісна в смт. Черкаське, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, відволікся від керування та допустив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 4007», реєстраційний номер НОМЕР_4 (іноземна реєстрація) під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями водій автомобіля «Ford Ranger» реєстраційний номер НОМЕР_3 (іноземна реєстрація) ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, знаходились у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної вище дорожньо-транспортної події та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_4 , оскільки вони примирилися, останній претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням підтримав повністю, зазначив, що вони примирилися, матеріальних претензій до нього не має.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так,ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжкого злочину, який є необережним. Із пояснення потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні суд вбачає, що між обвинуваченим та потерпілим дійсно досягнуто примирення. Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили обставини, щодо досягнення примирення обвинуваченого з потерпілим та повним відшкодування обвинуваченим шкоди.

За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 9 087,36 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-24/16936-ІТ від 15.05.2024 року в сумі 3029,12 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-24/16943-ІТ від 15.05.2024 року в сумі 3029,12 грн.; висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № СЕ-19/104-24/18105-ІТ від 15.05.2024 року в сумі 3029,12 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000497 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року на транспортний засіб марки «Peugeot 4007», д/н НОМЕР_4 , скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року на транспортний засіб марки «Ford Ranger», д/н 1- НОМЕР_5 , скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

?транспортний засіб марки «Ford Ranger», реєстраційний номер НОМЕР_3 залишити за належністю ОСОБА_5 .

? транспортний засіб марки «Peugeot 4007», реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути за належністю ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 9 087 гривень 36 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали оголошено 10 грудня 2024 року о 16.00 годині.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1