Справа № 527/2160/24
провадження № 1-кп/527/212/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000217, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, українця, громадянину України, з повною середньою освітою, працюючого без укладання трудового договору, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України КК України, який надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, --

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, на початку весни 2024 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на території свого домогосподарства виявив напівсухі рослини коноплі, та не маючи передбаченого законодавством дозволу, з метою власного вживання як наркотичного засобу та без мети збуту, умисно зірвав вказані рослини коноплі, тим самим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу. Після цього, ОСОБА_4 , залишив частини стовбурів коноплі на території свого домогосподарства, а частину зірваного ним суцвіття висушив, вчинивши тим самим виготовлення наркотичного засобу. Потім, ОСОБА_4 залишив висушене ним суцвіття на горищі сараю за місцем свого проживання, де в подальшому незаконно зберігав його без мети збуту.

22.07.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Глобинського районного суду ОСОБА_6 від 16.07.2024 №1-кс/527/1943/24, був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку горища сараю працівниками поліції було виявлено сухі стебла рослин, за ознаками схожі на рослини коноплі, які було вилучено, опечатано, нанесено пояснювальний напис, скріплено підписами понятих і відправлено на зберігання до ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-24/12635-НЗПРАП від 26.07.2024 року, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, містить тетрагідроканнабінол і є канабісом, канабіс віднесиний до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 904,42 г.

Також, наприкінці весни 2024 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель без мети збуту для власних потреб, без спеціального дозволу - ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на території домогосподарства, посіяв, доглянув та виростив 15 рослин коноплі. В подальшому доглядав та вирощував вказані рослини шляхом прополювання та поливу.

22.07.2024 за результатами проведеного обшуку території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на території домогосподарства, було знайдено ростучими, вирваними з корінцями та поміщено до двох білих поліетиленових мішків 15 рослини, схожих на рослини конопель, які згідно висновку експерта № СЕ 19/117-24/12613 - НЗПРАП від 24.07.2024, мають тетрагідроканнабінол та є рослинами роду коноплі, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному посіві та незаконному вирощуванні рослин коноплі в кількості 15 (п`ятнадцяти) рослин, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин. Крім того в незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні наркотичного засобу - канабісу без мети збуту, у великих розмірах, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2024 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_4 , беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення злочину; сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинені ними кримінальні правопорушення у виді :

-за ч.2 ст.310 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 309 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі;

Відповідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро каються у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалися, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості, стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведені по провадженню експертизи.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважала, що угода підлягає затвердженню. При цьому, зазначила, що при укладенні угода права її підзахисного були додержані, відповідні положення КПК України щодо наслідків укладення угоди роз`яснені, будь-якого впливу для її укладання на її підзахисного не чинилося.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоди або відмовити в затвердженні угод та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000217 від 06.07.2024 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_7 , досягнуто та підписано угоду від 31.07.2024 року про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення злочинів; сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинене ним кримінальних правопорушення у виді позбавлення волі строком та відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився, в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом встановлено, що діяння, вчинене ОСОБА_4 правильно кваліфіковане за ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, у незаконному посіві та незаконному вирощуванні рослин коноплі в кількості 15 (п`ятнадцять) рослин передбаченого ч.2 ст.310 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: незаконне вирощування конопель у певній кількості і більше рослин. Крім того в незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні наркотичного засобу - канабісу без мети збуту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 КК України.

Також, судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Згідно з ч.4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 України є тяжким злочином.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена.

На підставі ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття.

Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.

Згідно з вимогами ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною першою та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням без ізоляції обвинуваченого від суспільства, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком мінімальної тривалості та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України та додатково п.2 ч.2 ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення судово-хімічних експертизи відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 374, 468-475 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2024 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000217 між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді:

-за ч.2 ст.310 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 309 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі;

Відповідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-хімічних експертиз в сумі 4543 грн. 68 коп.

Речові докази по справі - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1