Провадження №1-кп/523/658/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

у присутності обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000603 від 21.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

Встановив:

Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 20.07.2022 року приблизно о 22:13 годині, знаходячись на сходовій клітці першого поверху третьої парадної в будинку №29, розташованому по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи навмисно, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до потерпілої зі спини та розвернувши її до себе обличчям, наніс останній один удар невстановленим в ході досудового розслідування тупим предметом в область голови, а також один удар ножом в область голови та чотири удари ножом в область передпліччя потерпілої, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно висновку судово-медичної експертизи за №2790 від 26.08.2022 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синця обох повік правого ока з крововиливом під його оболонки; забійно-рубленої рани в ділянці внутрішнього кута правого ока; крововиливу в м`які тканини голови; крововиливу в жирову клітину правого ока та навколишні м`які тканини; крововиливу під тверду мозкову оболонку по випуклій та базальній поверхні правих лобової та скроневої часток; крововиливу під м`яку мозкову оболонку правої лобової частки в ділянці її полюса з забоєм підлягаючої речовини; крововиливу під м`яку мозкову оболонку правої скроневої частки по базальній та випуклій поверхнях з переходом на випуклу поверхню правої тім`яної частки; крововиливу під м`яку мозкову оболонку лівої скроневої частки по базальній і випуклій поверхнях з переходом на випуклу поверхню лівої тім`яної частки; крововиливу під м`яку мозкову оболонку стовбуру головного мозку; крововиливу під м`яку мозкову оболонку мозочка, які складають собою комплекс закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком головного мозку, що знаходиться у прямому причинному наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_10 та відповідно до п.п.2.1.1 «а», 2.1.3 (в, г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; різаних та колото-різаних ран: одної сліпої колото-різаної рани в лівій скроневій ділянці; одної сліпої колото-різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині; одної сліпої колото-різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у середній третині; одної сліпої колото-різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у середній третині; одної різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, які відповідно п.п. 4.6, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 від вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла в приміщенні КНП «Одеська обласна клінічна лікарня», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, буд.26/32.

Сторона обвинувачення дії ОСОБА_9 кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України не визнав повністю, пояснивши, що 20.07.2022 року знаходився один за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , два дні нікуди не виходив, навіть на вулицю, його ніхто не бачив. Після 20.07.2022 року, коли він вийшов з дому, його зустріли оперативні працівники поліції сказали, що йому потрібно прийти до райвідділу для розмови, на що він погодився. Вже у відділку йому повідомили, що він скоїв вбивство, що є нібито свідки, відео запис, на що він заперечував, оскільки 15 років не був на сел. Котовського, його три дні тримали в опорному пункті, розташованому на АДРЕСА_3 , потім привезли для проведення обшуку за місцем його мешкання, вказуючи, що в приміщенні перебувало багато людей, двері помешкання не зачинялися, були весь час відкриті, на запитання сторони обвинувачення зазначаючи, що не все вилучене під час обшуку майно йому належать, деякі речі мали відношення до квартирантів, хлопець з дівчиною деякий час з весни 2022 року проживали у нього, приблизно за тиждень до подій 14-15 числа переїхали, не забривши всіх своїх причандалів, деякі речі належали йому, але він не користувався ними з зими, деякі предмети взагалі були не його, запевняючи, що до того, як він зайшов зі співпрацівниками поліції до своєї кварти, три дні не знаходився вдома.

Як з`явилося волосся ОСОБА_10 на його речах, чому на ножі знайдена кров, яка належить потерпілій, пояснити не може, тому як не знає як це могло статися, оскільки на той момент один перебував вдома. Щодо виявлених під час обшуку квитанцій, документів на ім`я ОСОБА_10 заявив, що йому не відомо звідки вони взялися, про це дізнався від працівників поліції, які під час обшуку сказали, що піднявши ганчірку, побачили на столику конверти, також додатково вказуючи, що його фізично примушували визнавати вину, але з цього приводу зі скаргою та заявою до правоохоронних органів не звертався, так як видимих слідів примусу не було та він був впевнений, що його відпустять, водночас не заперечуючи того факту, що до моменту затримання вживав наркотичні засоби, у зв`язку з чим відносно нього у травні 2022 року була порушена справа за ст.309 КК України у Портофранківському відділку поліції, проте суду не було. Вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнає, стверджуючи, що не спричиняв потерпілій тілесних ушкоджень, ніколи не був з нею знайомий.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що загибла ОСОБА_10 є його рідною сестрою, йому відомо, що вона працювала в магазині іграшок на вул. Бочарова у м. Одеса, більше двох років проживала в належній йому квартирі АДРЕСА_4 разом з сестрою його дружини ОСОБА_11 20.07.2022 року приблизно о 23:00 годині йому зателефонувала сестра його дружини та повідомила що ОСОБА_12 лежить в тамбурі побита, непритомна, що вона викликала «швидку», він одразу приїхав до м. Одеса до обласної лікарні. Шість днів його сестра пролежала в реанімації, лікарі казали, що тяжкий стан внаслідок сильного удару в голову. Очевидцем подій він не був, обставини щодо вчинення злочину йому не відомі, більш суттєвого нічого добавити не може. Пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що з потерпілою ОСОБА_10 знайома, вони разом більше трьох років проживали в одній квартирі, яка розташована на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 працювала в магазині іграшок на вул. Бочарова реалізатором, в той вечір її не було вдома. 20.07.2022 року приблизно о 22 годині вона одна знаходилася у себе в кімнаті, вікно було відчинене, коли почула різкий жіночий крик, відчула вібрацію по стінам та стук у двері. Підбігши до вхідних дверей, подивилася у вічко, помітила, що двері тамбура були відчинені, худорлявий чоловічий силует високого зросту вибіг з під`їзду, на підлозі лежала людина. Відкривши двері квартири, побачила ОСОБА_10 без свідомості, голова потерпілої була в крові, на білій футболці також були сліди крові, подряпини на руках, було чутно її хрипіння, затримка дихання, ключі від тамбуру знаходилися в парадній, сумка ОСОБА_10 , з якою вона завжди ходила, була відсутня, також був зірваний годинник, який залишився в тамбурі. Вона разом з сусідами викликали «швидку». Після приїзду «швидкої» в задній кишені знайшли мобільний телефон ОСОБА_10 .

На запитання сторін, свідок ОСОБА_11 крім цього засвідчила, що зі слів самої потерпілої їй відомо, що ОСОБА_10 завжди носила в сумці паспорт, гаманець, ювелірні вироби, які у неї були, чи здавала потерпіла прикраси до ломбарду, до моменту подій, їй про це нічого не було відомо. Співробітниками поліції була оглянута кімната ОСОБА_10 , слідчий знаходив якісь її особисті речі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 заразом вказала, що між нею та потерпілою конфліктів не було, іноді виникали суперечки з приводу гостей, які приходили до ОСОБА_10 та їй особисто не подобалися, так як на вигляд чоловіки були неприємними, сумнівними, загалом в особисте життя потерпілої не втручалася.

Щодо круга знайомих ОСОБА_10 відмітила, що всіх кого вона знала з чоловіків на ім`я назвала слідчому, одного з них, який зовнішнє схожий на обвинуваченого звати ОСОБА_13 , також зазначила, що їй показували відео запис з камер спостережень з Кримського бульвару по маршруту повернення потерпілої додому, питали про хлопця, чи знайомий, чи на когось схожий, однак по відео не можливо було будь-кого впізнати, вона нікого не узнала. Обвинуваченого раніше не бачила, обличчя чоловіка, який вибіг з під`їзду, його одяг не розгледіла, так як було видно тільки контур його статури.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що знайома з ОСОБА_9 , так як приблизно з місяць проживала в його квартирі в окремій кімнаті разом зі своїм хлопцем ОСОБА_15 , характеризуючи ОСОБА_9 як тиху людину, який мало з кім спілкувався, грав в ігри, покурював «травку», більшість часу проводив в своїй кімнаті, але на її думку схильний був проявляти агресію, коли його не чули. За два тижні до події, вони з`їхали від ОСОБА_9 та більше до нього в квартиру не поверталися.

Щодо протоколу впізнання, у своїх вільних показах свідок ОСОБА_14 спочатку вказувала, що до неї додому приїхав співпрацівник поліції, її опитали, показали відео запис, на якому вона впізнала ОСОБА_9 по ході, статурі, одягу, який був на ньому, що бачила його в цих речах. В подальшому на запитання захисту стала казати, що співпрацівник поліції прийшов до її друга, який на той момент знаходився за місцем її мешкання по АДРЕСА_5 , і так сталося, що їй також показали відео, так як вона стояла поряд, надалі зазначила, що з її другом співпрацівник поліції розмовляв окремо, її покликали подивитися відео, на якому вона бачила, як чоловік, одягнутий у темну одежу йшов по вул. Кримська назустріч жінці, була ніч, на запису були також інші люди, заявивши, що перше відео було кольорове, на якому, як вона вважає, ОСОБА_9 йшов впевнено, а на другому відео, де йому сказали показати ходу, він рухався награно, потім збиваючись припустила, що може їй показували два уривки відео запису. Наприкінці своїх показів свідок ОСОБА_14 показала, що співпрацівники поліції прийшли до неї додому, забрали її та ОСОБА_16 до відділку, де на комп`ютері відтворили відео запис з камер спостережень, щоб впізнати чоловіка. На сам кінець допиту свідок ОСОБА_14 дала покази, що її разом з другом привези до Суворовського відділку поліції, спочатку показали фото, потім відео запис, сказали, що ОСОБА_9 вчинив злочин, постраждала знаходиться в лікарні, говорили, що він забрав у жінки сумку з грошима, по фотографіям вона впізнала ОСОБА_9 по одежі.

З отриманих відповідей свідка ОСОБА_14 сторона захисту не вбачала сенсу задавати наступні питання для висвітлювання подій, сторона обвинувачення також утрималася від уточнення обставин.

Також за клопотанням сторони обвинувачення була допитана свідок ОСОБА_17 , яка показала, що приблизно два роки тому, точну дату не пам`ятає, на її номер мобільного телефону подзвонили, потім знайшли на вулиці, вона сиділа на лавочці біля кінотеатру «Родина», пила кофе, співробітник поліції попросив проїхати на вул. Колонтаївську для проведення обшуку квартири. В ході обшуку вони ходили по кімнатам, вилучались якісь речі, штани, кепка окуляри, все знімали на камеру, яка була позаду них, всього було працівників при обшуку 5-6 чоловік. Окрім неї був присутній також другий понятий, зачитували ухвалу, предмети запаковували, записували її прізвище. Чия була кімната, де знайшли чеки та банківські картки, яким чином виявили речі, хто саме, що казав обвинувачений при цьому, більш детальніше обставин не пам`ятає, досконало нічого добавити не може, вказуючи, що їй було не цікаво, може тільки зі впевненістю сказати, що всі тумбочки, ящички відкривалася та оглядалися.

Допитаний за клопотанням сторони обвинувачення свідок ОСОБА_18 заявив, що є учасником бойових дій, внаслідок війни страждає на контузію, тому по суті обставин скільки кімнат було, адресу, що саме проходило у ході обшуку, пояснити не може; пам`ятає тільки, що пару років тому був запрошений співпрацівниками поліції в якості понятого та в його присутності проводився обшук квартири.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на інші докази, які були зібрані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000603 від 21.07.2022 року та досліджені в судовому засіданні, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 20.07.2022 року, а саме тамбурного приміщення квартир АДРЕСА_6 , де перед входом на підлозі були виявлені плями та два сліди речовини бурого кольору з фото таблицею оглядового зображення під`їзду №3 вказаного будинку, тамбуру та виявленої зв`язки ключів зі шкіряним шнурком, які були визнані речовими доказами постановою слідчого від 21.07.2022р.

- Протоколом огляду місця події від 21.07.2022 року, а саме санітарного приміщення КНП «Одеської обласної клінічної лікарні», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26, в ході якого були вилучені речі ОСОБА_10 : футболка білого кольору, джинсові штани темно-синього кольору, бюстгальтер темно-синього кольору з плямами бурого кольору; кросівки чорного кольору з білою підошвою, мобільний телефон марки «Самсунг» з додатком ДВД диском, на якому знаходиться відео запис від 21.07.2022р.

- Висновком судово-медичної експертизи за №2790 від 26.08.2022 року, відповідно якому у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження:

а) закрита черепно-мозкової травма: синець обох повік правого ока з крововиливом під його оболонки; забійно-рублена рана в ділянці внутрішнього кута правого ока; крововилив в м`які тканини голови; крововилив в жирову клітину правого ока та навколишні м`які тканини; крововилив під тверду мозкову оболонку по випуклій та базальній поверхні правих лобової та скроневої часток; крововилив під м`яку мозкову оболонку правої лобової частки в ділянці її полюса з забоєм підлягаючої речовини; крововилив під м`яку мозкову оболонку правої скроневої частки по базальній та випуклій поверхнях з переходом на випуклу поверхню правої тім`яної частки; крововилив під м`яку мозкову оболонку лівої скроневої частки по базальній і випуклій поверхнях з переходом на випуклу поверхню лівої тім`яної частки; крововилив під м`яку мозкову оболонку стовбуру головного мозку; крововилив під м`яку мозкову оболонку мозочка, які утворилися в результаті дії тупого предмету, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися, всі вищевказані ушкодження складають собою комплекс закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком головного мозку, що і стало безпосередньо причиною смерті ОСОБА_10 .

Вищевказана черепно-мозкова травма знаходиться у прямому причинному наслідковому зв`язку зі смертю та відповідно до п.п.2.1.1 «а», 2.1.3 (в, г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

б) Закрита травма тулуба: крововиливи в м`які тканини обох сідниць, які мають скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів та згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

в) Різана та колото-різані рани: одна сліпа колото-різана рана в лівій скроневій ділянці; одна сліпа колото-різана рана №2 на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, рановий канал якої направлений справа наліво та практично горизонтально; одна сліпа колото-різана рана №3 на задній поверхні лівого передпліччя у середній третині, рановий канал якої направлений справа наліво та практично горизонтально; одна сліпа колото-різана рана №4 на задній поверхні лівого передпліччя у середній третині, рановий канал якої направлений ззаду наперед, значно знизу вверх, які могли бути утворені плоским колючо-ріжучим знаряддям, типу ножа, клинок якого має обушок і лезо, і таким чином могли бути спричинені ударною дією колючо-ріжучого предмету типу ножа; одна різана рана №5 на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, яка могла бути спричинена від ковзної дії леза колюче-ріжучого предмета типу, які у сукупності так і кожне окремо при звичайному своєму перебігу призводять до короткочасного розладу здоров`я понад шість днів, але не більше ніж три тижні (21 день), та згідно п.п. 4.6, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

- Висновком судово-медичної експертизи за №334 від 5.08.2022 року з фото таблицею, відповідно якому на клапті шкіри задньої поверхні лівого передпліччя, вилученому у трупа ОСОБА_10 виявлені три ушкодження. Пошкодження 1 розташоване у верхній третині клаптя зліва є колото різаним та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,8 см. Пошкодження 2 розташоване у середній частині клаптя є колото різаним та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,2 см. Пошкодження 3 розташоване у нижній третині клаптя справа є колото різаним та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,6 см.

- Висновком судово-медичної експертизи за №339 від 8.08.2022 року з фото таблицею, відповідно якому при проведенні експериментальних пошкоджень встановлено, що експериментальні пошкодження, які утворені лезом клинка «1» складного ножа, наданого на експертизу, мають схожість за основними груповими ознаками з істинним пошкодження на клапті шкіри задньої поверхні лівого передпліччя, що не виключає можливості заподіяння колото-різаних пошкоджень лезом даного клинка.

- Висновком судово-медичної експертизи за №1159 від 15.11.2022 року, відповідно якому п`ять об`єктів (об`єкти №1-5 маркування відділення) із пучка однотипних об`єктів, схожих на волосся, вилученого з передньої поверхні кофти, п`ять об`єктів (об`єкти №6-10) із пучка однотипних об`єктів, схожих на волосся, вилученого з внутрішньої сторони правої половини штанів, п`ять об`єктів (об`єкти №11-15) із пучка однотипних об`єктів, схожих на волосся, вилученого з правого кросівка підозрюваного ОСОБА_9 , являються волоссям з голови людини та мають цибулини з залишками та обривками піхвових оболонок.

- Висновком судово-медичної експертизи за №642 від 20.12.2022 року, відповідно якому молекулярно-генетичним аналізом встановлено: визначені ДНК-профілі (генетичні ознаки) об`єкта 1,2,3 (відповідно висновку експерта №606 від 29.11.2022р.) цілком збігаються з ДНК-профілем об`єкта (відповідно висновку експерта №548 від 28.10.2022р.), тобто волосини з цибулинами та залишками та обривками піхвових оболонок об`єкта 1,2,3 можуть походити від ОСОБА_10 з ймовірністю 99,99…%

- Протоколом огляду предмету, а саме DVD-R диску, на якому міститься запис з камер відео спостереження, розташованої по вул. Кримська, 84 у м. Одеса, де зафіксовано, що проходить особа чоловічої статі, яка одягнута у темний одяг.

- Відтворенням запису з камер відео спостереження, розташованої на центральній алеї Кримського бульвару у м. Одеса, який міститься на DVD-R диску, де зафіксовано, що 20.07.2022 року о 22:05 годині в напрямку будинку №29, який розташований по вул. Ак. Заболотного у м. Одеса йде жінка у білій футболці, яка схожа на ОСОБА_10 , за нею проходить особа чоловічої статі, одягнутого у темний одяг.

- Протоколом обшуку від 28.07.2022 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме квартири АДРЕСА_2 , за змістом якого в кімнаті №1 ліворуч від входу під скатертиною були виявлені квитанція банку від 13.10.2020 року, лист з «Альфа банку», договір кредиту та застави ломбарду на ім`я ОСОБА_10 , фіскальні чеки, датованих 2020 року; під столом були виявлені кросівки чорного кольору, на яких наявне довге волосся; в кімнаті №2 на полиці були вилучені окуляри, на підлозі розкладний ніж та заточка; в кімнаті №3 був виявлений пристрій для вживання наркотичних засобів, також в коридорі серед речей приготовлених для прання було виявлено кепку чорного кольору «Мамбо», кофту чорного кольору, штани чорного кольору, в задій кишені яких було лезо від ножа.

- Відтворенням відео запису проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 від 28.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано, як ОСОБА_9 зазначав, що нічого не скоював. Співробітники поліції звернули увагу в коридорі на кепку, при цьому ніхто не питає підозрюваного звідкіля речові докази, сам процес обшуку не відображає момент знайдення квитанцій ломбарду, раптово видно, як співробітник поліції стоїть перед столом, тримає в руках листи паперу, на відео запису не зафіксовано, як співробітник підходить до столу, піднімає скатертину, одразу констатується, що лежить під ганчіркою, як і те, що кросівки брудні, але де саме їх знайшли на відео запису не має такої інформації. ОСОБА_9 під час обшуку чітко зазначав, що окуляри та кепка йому не належать, але співробітники примушували його примірити.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2022 року, в ході якого у присутності понятих свідок ОСОБА_19 впізнала на фото під номером 2 із чотирьох пред`явлених фотознімків за загальними рисами ОСОБА_9

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2022 року, в ході якого у присутності понятих свідок ОСОБА_14 впізнала на фото під номером 1 із чотирьох пред`явлених фотознімків за загальними рисами обличчя ОСОБА_9

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2022 року, в ході якого у присутності понятих свідок ОСОБА_20 впізнав на фото під номером 4 із чотирьох пред`явлених фотознімків за загальними рисами ОСОБА_9

- Висновком експертизи №676 від 3.08.2022 року, відповідно якому кров ОСОБА_9 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО з таблицею (стаж експерта ОСОБА_21 за фахом «судово-медична імунологія» 33 роки).

- Висновком експертизи №677 від 4.08.2022 року, відповідно якому кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО з таблицею. (стаж експерта ОСОБА_22 за фахом «судово-медична імунологія» 33 роки)

- Висновком експертизи №695 від 18.08.2022 року, відповідно якому кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

На двох марлевих тампонах зі змивами з порогу та підлоги тамбура, вилученими при огляді місця події за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, буд.29 знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_10 та виключає від підозрюваного ОСОБА_9 носія антигенів А і В системи АВО.

- Висновком експертизи №694 від 20.08.2022 року, відповідно якому кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

На футболці потерпілої ОСОБА_10 знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від самої потерпілої ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 виключається.

- Висновком експертизи №696 від 11.10.2022 року, відповідно якому кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

На кофті (об`єкт №1 маркування), джинсових штанах (об`єкти №2-6) підозрюваного ОСОБА_9 знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за системою АВО в об`єктах №2-4 групові фактори не виявлені, тому висловитися про групу крові в даних об`єктах та її походження від конкретної особи не вдалося можливим. В об`єктах №1,5,6 виявлені антигени А,В,Н властиві групі крові АВ з супутнім антигеном Н за системою АВО, у тому числі самому підозрюваному ОСОБА_9 ( у разі походження крові від однієї людини). Походження крові від потерпілої ОСОБА_10 (носія антигену Н) не виключається тільки в якості домішки у разі походження крові від двох або більше осіб.

- Висновком експертизи №288 від 8.09.2022 року, відповідно якому на клинку з заточкою чотирьох предметного розкладного ножа, вилученого 28.07.2022 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який визначено як об`єкт №3ц знайдена кров.

- Висновком судово-медичної експертизи за №629 від 20.12.2022 року, відповідно якому молекулярно-генетичним аналізом встановлено: визначені ДНК-профілі (генетичні ознаки) сліду крові на марлевому тампоні об`єкт 3ц відповідно висновку експертизи №288 цілком збігається з ДНК-профілем об`єкта №1 (відповідно висновку експерта №548 від 28.10.2022р.), тобто слід крові може походити від ОСОБА_10 з ймовірністю 99,99…%

- Висновком амбулаторної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи за №537 від 8.11.2022 року відповідно якого ОСОБА_9 у період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки також не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, за своїм психічним станом здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, відмовившись від допиту інших свідків, вказаних в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та інших, так як більшість з них є мешканцями будинку, вони не були очевидцями вчинення кримінального правопорушення, за обставинами злочину нічого суттєвого повідомити не можуть, сторона захисту не наполягала, у зв`язку з чим суд прийняв відмову прокурора від допиту свідків.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, які прямо б вказували на ОСОБА_9 , тому суд дійшов наступних висновків щодо обставин кримінального провадження.

Протягом всього судового провадження основним доводом сторони обвинувачення був протокол обшуку від 28.07.2022р. за місцем мешкання обвинуваченого, в ході якого був вилучений ніж та речі, які нібито належать ОСОБА_9 , на яких відповідно висновку експертиз були виявлені за належністю кров та волосся потерпілої ОСОБА_10 .

Однак суд вимушений звернути увагу на додаток до протоколу обшуку від 28.07.2022р. - відео запис, який був відтворений у судовому засіданні та на якому зафіксовано проведення даної процесуальної дії на підставі ухвали слідчого судді, разом з цим цей доказ не може бути визнаним належним із дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом». Першочергово ОСОБА_9 дійсно не було роз`яснене право на залучення захисника, чим вбачається порушення права особи на захист, обшук проводився у суцільній темряві, що є очевидним, де знаходилися поняті, за якими діями вони могли фізично наглядати, не відомо, оскільки світло з`являлося фрагментами, коли не зрозуміло яким чином в темноті співпрацівниками поліції відшукувалися квитанції на ім`я ОСОБА_28 , банківські картки, інші речі, тобто мали місце темрява, спина співробітника, потім неочікувано фіксуються виявлені папери, і так протягом всього обшуку, при цьому суд погоджується зі стороною захисту, що співробітники, на яких не було покладено виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла, ходили одночасно по кімнатам та достатній час не попадали в об`єктиви камери, що в свою чергу наводить на певні роздуми, взагалі неявне недотримання порядку проведення обшуку.

Поза увагою суду також не залишилося з`явлення у ході проведення обшуку невідомої особи жіночої статі, про участь якої ніде не зазначено, ні в протоколі, ні під час оголошення осіб, які приймали участь у проведенні даної процесуальної дії.

Також з відеозапису виходить, що під час обушку були знайдені не одні чорні штани, а ще й інші, проте вилучають лише одні, на яких потім згідно висновку експерта знайдуть волосся потерпілої, але як з`ясовано, в квартирі ОСОБА_9 в одній із кімнат певний проміжок часу проживали його знайомі, і не всі речі належали обвинуваченому, але його заяви не були занесені до процесуального документу, та як зазначено безпосередньо в письмову варіанті протоколу обшуку чорна кофта була виявлена, цитата «в коридорі серед речей приготовлених для прання», тобто з купи витягли елементи одягу і навіть не поцікавилися, не занотували його належність. Як треба співпрацівники поліції звертають увагу понятих на вилучені предмети, в тому числі і на кросівки, на яких начебто наявне волосся, проте на відео запису такої демонстрації не має, лише констатація, та навряд чи поняті у кімнаті без належного освітлення могли щось розгледіти. За доречне було б слідчому чи прокурору підготуватися до проведення такої слідчої дії як обшук з метою не порушення процесуального законодавства, убачається формальний підхід. Крім цього вилучені речові докази не були належним чином запаковані, конверти не були герметично опечатані, що на думку суду є не допустим.

Незважаючи на заперечення сторони захисту щодо допиту понятих, які вказані в протоколі обшуку, мотивуючи тим, що дані свідки не допитувалися під час досудового розслідування та матеріали не були відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, суд задовольнив клопотання прокурора та в якості свідків у судовому засіданні були допитані поняті ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які не усунули виниклі сумніви, недоліки щодо належного отримання доказів.

Крім цього, відстоюючи свою позицію, стороною захисту був наданий по секундний аналіз з роздруківками ходу проведення обшуку, де акцентовано увагу на 23:57 хвилину, коли з нізвідки на столі з`явився розкладний ніж, якого о 23:55-23:56 хвилин там не було, і даний факт не можливо проігнорувати.

З наведеного захист не виключає підклад ножа, який так і не був пред`явлений на огляд у судовому засіданні, незважаючи на те, що на початку судового розгляду сторона захисту наполягала на цьому. На думку сторони захисту має місце штучне створення доказів в тому числі з урахуванням тієї обставини, що орган досудового розслідування мав в своєму розпорядженні зразки волосся потерпілої.

З огляду на викладене напрошується висновок, що первісний доказ у даному випадку отриманий органом досудового розслідування з порушенням встановленого порядку проведення обшуку та вимог законодавства, у зв`язку з чим не може бути використаний в обґрунтування обвинувального вироку як допустимий доказ.

Разом з цим суд вважає за необхідне відмітити, що достовірність висновків експертиз у суду не викликають сумнівів, в яких чітко викладені вичерпні відповіді на поставлені питання, як і кваліфікація спеціалістів, які проводили експертні дослідження за вихідними даними, наданими органом досудового розслідування, проте ці докази є похідними від протоколу обшуку від 28.07.2022р., який є недопустимим джерелом доказів, тому відповідно сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруйного дерева» весь інший ланцюг пов`язаних доказів, одержаний за його допомогою незаконним шляхом, будуть такими ж.

Окремої уваги заслуговує отримана у судовому засіданні при допиті свідка ОСОБА_11 інформація, що співпрацівником поліції була оглянута кімната потерпілої ОСОБА_10 , в якій вона мешкала, однак матеріали кримінального провадження не містять такого процесуального документу як протокол огляду, що на думку суду є суттєвою неопрацьованістю органу досудового розслідування, оскільки свідку стало відомо про квитанції ломбарду після з розмови зі співпрацівниками.

Ще одне немаловажне упущення орну досудового розслідування на думку суду стосується цитологічного дослідження піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок з рук ОСОБА_9 , яке виявилося недоцільним, оскільки кримінальне правопорушення сталося 20.07.2022р., а нігтьові зрізи були отримані 30.07.2022р., коли минуло 10 діб.

При цьому, висновок судово медичної цитологічної експертизи за №289 від 17.08.2022 року піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок з рук потерпілої ОСОБА_10 не вказує на ОСОБА_9 , при встановленні статевої належності епітеліальних клітин, знайдених в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілої встановлена приналежність крові і клітин особі жіночної генетичної статі, при цьому у п.3.2 вказано, що кров ОСОБА_9 за ізосерологічною системою АВО відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н, чого не заначено у висновку експертизи за №676 від 3.08.2022 року.

Щодо протоколів пред`явлення особи для впізнання, суд вбачає істотні порушення проведення даної процесуальної дії. В протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_19 взагалі відсутні такі головні відомості щодо особи, а саме впізнає як кого, за яких обставин вона бачила цю особу, якщо не була очевидцем, то свідком яких подій чи якої дії вона являлася, у всіх графах просто записано, цитата «впізнає особу за фотознімком» і все, що не є вичерпним та не відповідає вимогам діючого законодавства.

В протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_14 , покази якої у судовому засідання були доволі плутаними і не послідовними, також у всіх графах записано «впізнає особу за фотознімками», при цьому суд звертає увагу на запис у першій строчці, а саме на запитання слідчого свідок відповів, цитата, що «зможе впізнати особу, пред`явлену на відеозаписі», а не за зовнішніми ознаками та прикметами підозрюваного або їх сукупності, як це повинно бути відповідно діючого законодавства, далі свідок впізнає все ж таки за фотознімками, що є більш ніж непередбаченим, тому що змін у нормативно-правових актах у даній частині не встановлено, та і матеріали кримінального провадження не містять такої слідчої дії як впізнання особи за відео записом. В цілому зостається малозрозумілим, як свідок, яка тільки протягом місяця проживала в квартирі обвинуваченого, може давати йому характеристику, на думку суду має місце особисте недоброзичливе сприйняття свідком ОСОБА_9 . Такі обставини викликають обґрунтований сумнів у неупередженому впізнанні свідком особи обвинуваченого.

Аналогічні відомості зазначені в протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 , де у всіх графах також записано «впізнає особу за фотознімками», також у першій строчці записано на запитання слідчого свідок відповів, цитата, що «зможе впізнати особу, пред`явлену на відеозаписі», далі впізнає за фотознімком, при цьому ОСОБА_20 не вказаний в реєстрі матеріалів досудового розслідування в якості свідка.

З урахуванням наведеного суд вважає, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слід визнати не належними доказами як такі, що не відповідають вимогам ст.ст.228, 231 КПК України.

Щодо відео запису з камер спостереження, розташованої на центральній алеї Кримського бульвару у м. Одеса від 20.07.2022 року, на який посилаються свідки та сторона обвинувачення в якості доказу, що по алеї рухається ОСОБА_9 , а сторона захисту в свою чергу наполягала, що з того, що бачили при відтворенні, це не ОСОБА_9 , так як особа не схожа на обвинуваченого по статурі, зросту, зовнішнього вигляду ззаду, звертаючи увагу суду на іншу особу чоловічої статі, яка йде навпроти з тією ж самою статурою, дане спірне питання було висвячене у висновку судово-портретної експертизи за №8923/24-35 від 27.08.2024 року, якою було встановлено неможливість ідентифікувати особу на відео запису у зв`язку з непридатністю зображення (але свідки у кримінальному провадженні якимось дивним чином можуть це зробити).

З огляду на викладене, не має підстав для однозначного твердження, що на відео запису саме ОСОБА_9 , тому суд не приймає даний відео запис в якості доказу вини обвинуваченого.

Слід зауважити, що ОСОБА_9 , не змінюючи свою позицію, з самого початку не погоджувався з пред`явленою йому 30.07.2022 року підозрою, власноруч вказуючи, що не вчиняв даного злочину, з потерпілою не знайомий, в Суворовському районі м. Одеса не був більше десяти років, тому залишається не зрозумілим формулювання обвинувачення «діючи з мотивів особистої неприязні з прямим умислом», як вбачається досудовим слідством не встановлено, що обвинувачений та потерпіла були знайомі, комп`ютерно-технічна експертиза щодо наявності телекомунікаційних зв`язків у мобільному телефоні марки «Samsung», вилученого у потерпілої, також не виявила смс-повідомлень, дзвінків, які б реально підтверджували, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували у якихось відносинах, тільки посилання на банківські картки, якими не скористалися, чеки дворічної давності, які дивним чином в якісному виді чомусь зберігалися у ОСОБА_9 в квартирі при існуючому безладі в його побуті, та які сфокусовано та зненацька були виявлені при обшуку у темряві. Ймовірне за все обвинувачений дійсно не був знайомий з потерпілою з урахуванням місця роботи та проживання осіб в різних районах міста.

Таким чином залишаються відкритими питання, в чому саме полягали неприязні відносини, стороною обвинувачення не доведений мотив, що саме ОСОБА_9 мав умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, при цьому слід звернути увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, що перебуває у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 - нанесення удару тупим предметом в область голови, проте знаряддя злочину органом досудового розслідування не встановлене, тобто ніж не є домінуючим речовим доказом.

Разом з цим цікавою є хронологія процесуальних дій: дані про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР 21.07.2022р., що невстановлена особа нанесла тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 ; 28.07.2022 року був проведений обшук за участю ОСОБА_9 , який заявляв, що не причетний до скоєного та статус якого на той момент не визначений, оскільки підозра була йому пред`явлена 30.07.2022 року і в той же день відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеса від 30.07.2022року, за змістом якої особа не затримувалася в порядку ст.208 КПК України, тобто протягом цього часу він не переховувався, демонструючи належну поведінку.

Алібі ОСОБА_9 , що на момент скоєння злочину він знаходився вдома ніким не підтверджене, однак і не спростоване, походження крові та волосся на речах не знайшли свого логічного пояснення, очевидці не встановлені, єдиними достовірними показами, отриманими у ході судового засідання засіданні є покази свідка ОСОБА_11 , яка чітко, детально, послідовно виклала свої пояснення, яка не впізнала обвинуваченого, але вказувала на інших чоловіків, з якими була знайома потерпіла, із-за допущеної неповноти та недосконалості досудового розслідування категорично зв`язати ОСОБА_9 з подіями 20.07.2022 року не представляється можливим, прямих «поза розумним сумнівом» належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого прокурором не надано. Зібрані в провадженні та надані в суд обвинувальні докази, за своєю сутністю не мають достатньої допустимості для їх ідентифікації саме стосовно особи ОСОБА_9 .

Вживання ОСОБА_9 наркотичної речовини не є предметом розгляду даного кримінального провадження, проте не виключається заінтересованість правоохоронних органів його особою, як потенційного обвинуваченого, маючи на меті будь-якою ціною «закріпити» до вчинення цього злочину саме ОСОБА_9 , як найбільш зручну на цю роль особу, яка є тихою, мало комунікабельною людиною, відносно якої існують дані про вживання наркотичних засобів, у якого як таких не має родинних відносин.

Упереджене, не об`єктивне ставлення до обвинуваченого прослизає також з характеристики, наданої дільничним ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, долученої стороною обвинувачення, відповідно якої ОСОБА_9 характеризують негативно, посилаючись на те, що він не приймає активної участь у громадському побуті та не підтримує дружніх відносин з сусідами, що не дуже відповідає стилю та змісту ділового документу, який суд повинен прийняти до уваги.

Висновок амбулаторної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи за №537 від 8.11.2022 року навіть в описовій частині не містить інформації про схильність ОСОБА_9 до агресії, особистість обвинуваченого характеризується нормативним інтелектуальним розвитком, індивідуально психологічними особливостями як егоцентризм, слабкість вольового контролю, прагнення тікати від відповідальності у прийнятті рішень, стереотипність, повторюваність поведінки, тривожність, за своєю глибиною дані прояви не перевищували нормативного діапазону характерологічних відхилень, схильності до патологічного фантазування не виявляє, тобто у ході судового засідання судом не отримано доказів, які б вказували на анормальний стан обвинуваченого, який відхиляється від загальної норми та не відповідає певним правилам.

На думку суду, стороною захисту аргументовано підвергнуто сумніву причетність ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч.1, 2 та 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 7 ч.1 п.п.1,2,10,13,16 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, права на захист, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

За ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч.2 ст.9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За змістом положень ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, й не може перекладатись на обвинуваченого.

Положеннями ст.94 ч.1 КПК України регламентовано, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності (прямо чи непрямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, як це встановлено у ст.85 КПК України), допустимості (отримання у порядку, встановленому цим Кодексом, а саме у ст.86 КПК України), достовірності (чи відповідає фактичним обставинам справи), а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого. (Рішення ЄСПЛ у справах «Капо проти Бельгії» «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь особи.

Відповідно до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням які надані суду стороною обвинувачення та дослідженні в ході судового розгляду в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, §77).

Оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України стороною обвинувачення після опитування щодо бажання доповнити судовий розгляд надано не було, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_9 слід тлумачити на його користь.

При цьому слід зазначити, що протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Крім того, у органу досудового розслідування була можливість у повній мірі провести досудове розслідування, зібрати належно докази для посилання щодо винуватості у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 відповідно до вимог КПК України, однак сторона обвинувачення цим не скористалася. Досудове розслідування проведено неповно, упереджено та однобоко.

Суд зазначає, що презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження. Вказане положення, як раніше було наголошено, закріплено в п.2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

За викладених підстав суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме - верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, враховуючи, що стороною обвинувачення не подано інших доказів для ухвалення обвинувального вироку, у відповідності із ст.62 Конституції України всі сумніви і протиріччя, що виникли в результаті дослідження в судовому засіданні обвинувальних доказів суд трактує на користь обвинуваченого та приходить до переконання про недоведеність стороною обвинувачення у судовому засіданні винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_9 необхідно виправдати у відповідності до п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово-медичних експертиз, окрім залучення експерта для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» за №СЕ-19/116-22/12381-КТ від 8.09.2022року, процесуальні витрати якої складають 4530,72 грв.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Однак, за положеннями ст.124 КПК України стягнення з обвинувачених витрат на залучення експертів можливе лише при ухваленні обвинувального вироку, а в даному випадку судове рішення викладене у формі виправдувального вироку, тому суд вважає за можливе вказані судові витрати у загальній сумі 4530,72 грн. віднести на рахунок держави.

Також вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме два змиви речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду місця події від 20.07.2022р., зрізи зразків волосся та нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого та потерпілої; джинси темно-синього кольору; футболку білого кольору, бюстгальтер темно-синього кольору, кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору, належних ОСОБА_10 ; квитанцію №5732540 від 13.10.2020, лист з Альфа банку №16473217, договір фінансового кредиту та застави № разом зі специфікацією та фіскальним чеком, договір фінансового кредиту та застави № разом зі специфікацією та фіскальним чеком; накопичувальну карту «Єва» №610; кросівки чорного кольору марки «Skechers», банківську карту банку «Восток» НОМЕР_1 ; банківську карту банку «Приватбанк» НОМЕР_2 ; банківську карту банку «Приватбанк» НОМЕР_3 ; накопичувальну карту ТМ «Копійка» №951, сонцезахисні окуляри, розкладний ніж та заточку, лезо від ножа, кепку чорного кольору марки «Mambo»; штани чорного кольору марки «Jenin Industry»; кофту чорного кольору марки «Subscribe», пристрій для вживання наркотичних засобів, вилучених в ході проведення обшуку 28.07.2022 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , які запаковані до сейф-пакетів та передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після набрання вироком чинності підлягають знищенню.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі фіолетового кольору, належного ОСОБА_10 , підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме зв`язка ключів зі шкіряним шнурком, переданий ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розпису

Речові докази DVD-R диски з відеозаписами проведення огляду місця події від 20.07.2022р., DVD-R диски з камер зовнішнього відео спостереження, відеозапису проведення обшуку від 28.07.2022 року, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за №523/16332/22 (Пр. 1кп/523/638/24).

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеса були винесені ухвали за №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1884/22) від 28.07.2022р., №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1966/22) від 29.07.2022р. про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події та проведення обшуку майно.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1884/22) від 28.07.2022р., за №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1966/22) від 29.07.2022р. про накладення арешту на тимчасове вилучене майно в межах даного кримінального провадження підлягають скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, у зв`язку з закінченням проведення процесуальних дій.

Крім цього, суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 був наданий цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_9 завданого матеріального збитку у розмірі 38960 гривень та моральної шкоди у сумі 500000 гривень.

Відповідно до положень ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду

У зв`язку з прийнятим судом рішенням щодо виправдання обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 19.01.2025р.

За результатами судового розгляду ОСОБА_9 знаходився під вартою у період часу з 30.07.2022 року відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеса за №523/7979/22 (Пр.№1-кс/523/1969/22) від 30.07.2022р. до моменту оголошення вироку, а саме - 9.12.2024р.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.84-86, 100, 124, 128-129, 174, 183, 228, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України на підставі ст.373 ч.1 п.2 КПК України визнати не винним та за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим - виправдати.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбутого ним покарання час перебування його під вартою у період з 30.07.2022 року по 9.12.2024р. у співвідношенні один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі відповідно діючого законодавства за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Процесуальні витрати, які пов`язані з вартістю проведеної судової комп`ютерно-технічної експертизи під час досудового розслідування у сумі 4530,72 грв. - прийняти на рахунок держави (а.с.112 т.2) за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з ОСОБА_9 завданого матеріального збитку у розмірі 38960 гривень та моральної шкоди у сумі 500000 гривень, заявленого у даному кримінальному провадженні - залишити без розгляду за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеса за №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1884/22) від 28.07.2022р., №523/7979/22 (Пр.1-кс/523/1966/22) від 29.07.2022р., якими був накладений арешт на вилучене майно скасувати.

Речові докази, долучених до матеріалів кримінального провадження: два змиви речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду місця події від 20.07.2022 р., зрізи зразків волосся та нігтьових пластин з обох рук обвинуваченого та потерпілої; джинси темно-синього кольору; футболку білого кольору, бюстгальтер темно-синього кольору, кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору, належних ОСОБА_10 ; квитанцію №5732540 від 13.10.2020, лист з Альфа банку №16473217, договір фінансового кредиту та застави № разом зі специфікацією та фіскальним чеком, договір фінансового кредиту та застави № разом зі специфікацією та фіскальним чеком; накопичувальну карту «Єва» №610; кросівки чорного кольору марки «Skechers», банківську карту банку «Восток» НОМЕР_1 ; банківську карту банку «Приватбанк» НОМЕР_2 ; банківську карту банку «Приватбанк» НОМЕР_3 ; накопичувальну карту ТМ «Копійка» №951, сонцезахисні окуляри, розкладний ніж та заточку, лезо від ножа, кепку чорного кольору марки «Mambo»; штани чорного кольору марки «Jenin Industry»; кофту чорного кольору марки «Subscribe», пристрій для вживання наркотичних засобів, вилучених в ході проведення обшуку 28.07.2022 року за місцем мешкання ОСОБА_9 , які запаковані до сейф-пакетів та передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі фіолетового кольору, належного ОСОБА_10 передати потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - зв`язку ключів зі шкіряним шнурком, які були передані ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під розпису - вважати повернутими за належністю.

Речові докази DVD-R диски з відеозаписами проведення огляду місця події від 20.07.2022р., DVD-R диски з камер зовнішнього відео спостереження, відеозапису проведення обшуку від 28.07.2022 року зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за №523/16332/22 (Пр.№1кп/523/638/24).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1