Справа № 404/6202/17
Номер провадження 1-кс/404/3580/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню №0008326 за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою визнати бездіяльність слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у не розгляді поданого ним клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, зобов`язати слідчого провести судово-почеркознавчу експертизу по кримінальному провадженні №0008326.

Скаржник в судовому засіданні вимоги підтримав.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились.

Слідчим Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0008326 за ч. 3 ст. 190 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи.

11.10.2024 року слідчий СВ надала скаржнику письмову відповідь у формі повідомлення про неможливість провести судово-почеркознавчу експертизу та задоволити вимоги ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У період проведення підготовчих дій для розгляду скарги та подальшого вирішення заявлених вимог, представники сторони обвинувачення не подали постанову про результати розгляду поданого клопотання.

Спосіб процесуального вирішення поданого клопотання, необхідно було забезпечити у триденний строк із зазначенням всіх доводів і міркувань та прийнятих відповідних процесуальних рішень за наслідками розгляду клопотання. Вказаних вимог закону заявлений суб`єкт оскарження не дотримався. Відповідь слідчого у формі письмового повідомлення від 11.10.2024 року не може вважатись належною формою процесуального документу (ст. 110 КПК України).

Слідчий не дотримався порядку та форми (ст. 110, 220 КПК України) належного оформлення та обґрунтування процесуального рішення, прийнятого на підставі поданої заяви. Допустив поза процесуальне фактичне обмеження прав потерпілого.

До розгляду вимог скаржника суб`єкт оскарження вказану бездіяльність не усунув, процесуальне рішення не прийняв. Не надав постанов про задоволення чи відмову в задоволенні поданого потерпілим клопотання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вимоги скаржника щодо визнання протиправної бездіяльності слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області пов`язаної з не розглядом поданого ним клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Щодо вимог скаржника про встановлення обов`язку слідчому провести судово-почерконавчу експертизу.

Частиною третьою статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскарженні до слідчого судді під час досудового розслідування. При цьому встановлення обов`язку слідчому про проведення судово-почеркознавчої експертизи, зазначеною нормою кримінального процесуального закону не передбачено.

Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно п. п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження, зокрема із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Неприйнятним є обмеження і втручання у дискреційні повноваження представника досудового розслідування та вчинення обмежувальних заходів у спосіб не передбачений законом.

Судовий контроль слідчого судді полягає у вирішенні скарг визначених чітким і вичерпним переліком приводів та підстав передбачених ст. 303 КПК України, вони не підлягають поширеному тлумаченню. Таким чином підставою відмови у задоволенні вимоги скаржника є існуючі законодавчо встановлені процесуальні обмеження, за умовами якого слідчий суддя не має права зобов`язувати слідчого на проведення слідчих дій, а лише приймати рішення про скасування або відмову у скасуванні постанови слідчого, про відмову у проведенні слідчих дій.

Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями розділу 1.3. узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Висловлене твердження кореспондується з правовою позицією Конституційного Суду України, згідно якої, обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі Кромбах проти Франції від 13 лютого 2001 року).

Висловлене твердження відповідає практиці застосування Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року (справа № 757/61433/21-к, провадження № 51-372 км 22) та від 05 липня 2022 року (справа № 757/27041/21-к, провадження № 51-3781 км 21, від 14 лютого 2023 року (справа №405/680/22).

Заявлена редакція вимоги скаржника не входить до процесуальних повноважень слідчого судді, визначених Главою 26 КПК України, тобто існує ризик нелегітимного втручання в дискреційні повноваження слідчого, оскільки можливість постановлення ухвали про зобов`язання слідчого на проведення певних слідчих дій, не передбачена кримінальним процесуальним законом.

Обмеження прав скаржника на стадії досудового розслідування в частині проведення слідчих (розшукових) дій,- визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом, отже відповідає основним засадам судочинства, визначеним Конституцією України, є пропорційним та обгрунтованим.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначено порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Доводи скаржника стануть предметом розгляду на стадії підготовчого провадження та судового розгляду, а також в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволені вимог скаржника в частині встановлення обов`язку слідчому провести судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято процесуальне рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-309, 220 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області пов`язану з не розглядом поданого скаржником клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи кримінальному провадженню №0008326 за ч. 3 ст. 190 КК України .

Зобов`язати слідчого Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, якому доручено проведення досудового розслідування, розглянути подане потерпілим клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи кримінальному провадженню №0008326 за ч. 3 ст. 190 КК України.

В частині задоволення вимог скаржника про встановлення обов`язку слідчому провести судово-почеркознавчу експертизу відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1