Номер провадження: 11-сс/813/1536/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 22.08.2024 року, в ході проведення огляду службового автомобілю марки «Рено-Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- паперовий згорток білого кольору, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору;

- два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаного майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, адвокат вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, арешт на паперовий згорток білого кольору, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору та два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору накладено безпідставно, слідчим суддею не враховано, що клопотання подано з порушення встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку, та не враховано процесуальні порушення, які було допущено працівниками поліції при проведенні огляду.

Прокурор та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали. Прокурор причин неявки не повідомив.

При цьому, адвокат ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_6 обізнана про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак не має можливості з?явитися в судове засідання, тому вважала можливим здійснювати розгляд за її відсутності.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора та ОСОБА_6 .

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, та її неможливо вважати законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/прокурора та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Статтею 171 КПК передбачені вимоги до клопотання про арешт майна та строки його подання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.173 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК, не перевірив дотримання строків звернення із клопотанням про арешт майна, прийняв його до розгляду та ухвалив передчасне рішення, яке не можна вважати законним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні в кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

З обставин викладених у клопотанні вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2024 до ЧЧ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення «102» про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збула наркотичні засоби, а саме кокаїн (ЄО №11916 від 22.08.2024).

У подальшому, в ході відпрацювання оперативної інформації встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_6

22.08.2024 року проведено огляд службового автомобілю «Рено-Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на задньому сидінні ОСОБА_6 , зі своєї сумочки чорного кольору з надписом «MIU-MIU» дістала та викинула на заднє сидіння паперовий згорток білого кольору, в якому знаходився прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору, який поміщено до паперового конверту з бірками НПУ0337221, НПУ 0337219, а також два прозорі зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщено до паперового конверту з бірками НПУ 0337217, НПУ 0337218.

Постановою слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 22.08.2024 року вилучені в ході огляду речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2024 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведений 22.08.2024 року в кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року в умовах невідкладності огляд службового автомобілю «Рено-Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: м.Одеса, провулок Удільний, біля будинку №7-А (а.с.25).

27.08.2024 року слідчий СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучене 22.08.2024 року, в ході проведення огляду службового автомобілю «Рено-Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: паперовий згорток білого кольору, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору; та два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що накладення арешту на вилучені в ході огляду речі необхідно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно є об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з метою подальшого проведення експертного дослідження та виключення можливості його пошкодження, втрати чи знищення.

Однак, колегія суддів вважає, що клопотання про накладення арешту на речі подане без дотримання вимог ст.171 КПК.

Так, колегія суддів звертає увагу, що огляд службового автомобілю «Рено-Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , в якому було виявлено та вилучено паперовий згорток білого кольору, в якому знаходився прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору, а також два прозорі зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, було проведено 22.08.2024 року (а.с.12-14).

Відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів судової справи вбачається, що клопотання про накладення арешту від 22.08.2024 року подано до суду 27.08.2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском строку встановленого ч.5 ст.171 КПК (а.с.1-16).

Разом з тим, не зважаючи на пропуск строку подання клопотання про накладення арешту на вилучені речі, слідчий не порушує питання про поновлення строку на звернення із таким клопотанням та не обґрунтовує причин його пропуску.

До клопотання слідчим долучено копії таких документів: витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року; постанови про створення групи слідчих від 22.08.2024 року; повідомлення про початок досудового розслідування від 22.08.2024 року; постанову про призначення групи прокурорів від 22.08.2024 року; рапорт від 22.08.2024 року; рапорти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (без зазначення дат їх складення); протокол огляду місця події від 22.08.2024 року; постанову про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на звернення із клопотанням про накладення арешту слідчим не долучалась.

Відповідно до ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Проте, із клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів, не вбачається хронології подій, які мали місце після 22.08.2024 року, та не підтверджується факт своєчасного подання клопотання про арешт майна.

Водночас колегією суддів встановлено, що клопотання слідчого, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК, не містить відповідного зазначення наявності мети згідно ст.170 КПК та належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вказані речі.

В клопотанні слідчий вказує, що враховуючи, що на місці проведення вищевказаних слідчих дій, збереглися сліди кримінального правопорушення, з метою подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження втрати та зникнення речових доказів в подальшому необхідно накласти арешт на вказані в клопотанні речі. Однак не долучає до клопотання доказів про призначення у кримінальному провадженні будь-яких експертних досліджень.

Частиною 2 статті 171 КПК чітко визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Також колегія суддів звертає увагу, що в клопотанні вказано, що 22.04.2024 року до чергової частини надійшло повідомлення «102» про вчинення злочину (ЄО №11916).

Однак відповідно до рапорту від 22.08.2024 року та витягу з ЄРДР вбачається, що повідомлення зі служби «102» надійшло 22.08.2024 року (ЄО №11916 від 22.08.2024 року), а не 22.04.2024 року, як вказано в клопотанні слідчого.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя, за відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, безпідставно прийняв до провадження клопотання слідчого про арешт майна та розглянув його, хоча фактично мав повернути його прокурору для усунення недоліків.

Частиною 3 статті 172 КПК визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Колегія суддів звертає увагу, що накладення арешту на речі без дотримання вимог кримінального процесуального законодавства, в подальшому може потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням.

Безперечно, будь-яке кримінальне правопорушення, особливо в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тим паче в умовах воєнного стану, є особливо актуальним для встановлення та розслідування вказаних кримінальних правопорушень, виявлення та покарання всіх винуватих осіб, однак кожне кримінальне провадження має здійснюватися із суворим дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, та до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована належна правова процедура.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання слідчого не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням пропущення строку звернення із клопотанням, відсутності належного обґрунтування підстав та мети для накладення арешту, та не долученням постанови про призначення експертного дослідження, на яке посилається в клопотанні слідчий.

На переконання апеляційного суду, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин, враховуючи недотримання слідчим вимог ст.171 КПК при зверненні з клопотанням, слідчий суддя повинен був керуватися вимогами ч.3 ст.172 КПК та мав повернути прокурору клопотання для усунення недоліків.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги пропуск слідчим строку на подання клопотання про накладення арешту на майно, та не порушення клопотання про його поновлення, невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК, яка не була усунута слідчим суддею суду першої інстанції, в порядку ч.3 ст.172 КПК, та приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження на даний час перебуває на стадії досудового розслідування, строк якого ще не закінчився, що дає можливість прокурору усунути недоліки клопотання та повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, у разі існування для цього підстав, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 року в кримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року, якою накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 22.08.2024 року, в ході проведення огляду службового автомобілю марки «Рено-Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: паперовий згорток білого кольору, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору; та два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 , укримінальному провадженні №0000640 від 22.08.2024 року про накладення арешту на майно, яке було вилучене 22.08.2024 року, в ході проведення огляду службового автомобілю «Рено-Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наліпками «Поліція», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: паперовий згорток білого кольору, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет та порошкоподібна речовина білого кольору; та два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, повернути прокурору для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали, на протязі 72 (семи десяти двох) годин, з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати на адресу прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4