провадження №1-кс/175/3582/24
06 серпня 2024 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора (у відеоконференції) ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника (у відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 01 серпня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорська, Донецької області, громадянин України, з середньою освітою, який на утримані неповнолітніх дітей не має, неодружений, який не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 08.04.2024 року Індустріальним районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
У кримінальному провадженні ОСОБА_4 30.07.2024 року обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.
Прокурор зазначає на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого.
Захисник підтримав думку підозрюваного.
Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2024 приблизно об 14 годин 15 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у сталі алкогольного сп`яніння прийшов на територію овочевого ринку розташованого по АДРЕСА_3 , що є громадським місцем, де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_7 , який здійснював продаж овочами та фруктами у торговому лотку і у цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення хуліганських дій, ОСОБА_4 будучи особою раніше судимою за хуліганство, грудо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі та ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, з особливою зухвалістю, що виразилася у бажані самовиразитися за рахунок пригнічення волі особи та зневажливому ставленні до інших громадян, підійшовши до торгівельного лотку за яким здійснював торгівлю ОСОБА_7 та став виражатися в адресу останнього нецензурною лайкою.
На зауваження ОСОБА_7 та оточуючих припинити свої противоправні дії, ОСОБА_4 не реагуючи на зауваження, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою пошкодження майна, яке належить ОСОБА_7 , діючи з особливою зухвалістю, став ногами взутими у взуття бити по торгівельному лотку, на якому були розташовані скриньки з овочами та фруктами. У результаті потужних ударів, дві скриньки з малиною, загальною вагою 10 кг. вартістю 900 грн. та одна скринька з полуницею загальною вагою 5 кг. вартістю 665 грн. 65 коп. впали на підлогу, у результаті чого стали не придатні до вживання, тим самим ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1565 грн. 65 коп.
У цей час, ОСОБА_7 з метою припинити противоправні дії ОСОБА_4 , та не дати йому можливості знищіти решту овочів та фруктів, які знаходилися на торгівельному лотку, обійшов торгівельний лоток та ставши напроти ОСОБА_4 став його відтісняти, при цьому неодноразово робивши йому зауваження припинити свої противоправні дії. ОСОБА_4 не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 та оточуючих, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи з особливою зухвалістю, підійшов до останнього та діючи умисно, схопив правою рукою ОСОБА_7 за третій палець лівої кісти та с силою потягнув його у бік. Від болю ОСОБА_7 не утримавши рівновагу впав на землю, а ОСОБА_4 зверху на нього. Перебуваючи на землі, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з метою спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, знаходячись у положенні лежачі зверху на ОСОБА_7 став кулаками рук наносити удари по голові та обличчю ОСОБА_7 , який з метою уникнути ударів став прикривати обличчя та голову передпліччями рук.
У цей час, до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підбігли оточуючи, які відтягнули ОСОБА_4 від ОСОБА_7 надавши ОСОБА_7 можливість піднятися на ноги.
ОСОБА_4 будучи відтягнутим від ОСОБА_7 не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, відійшовши від ОСОБА_7 та оточуючих на незначну відстань, та діючи з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі та винятковим цинізмом, демонстративно зняв з себе одягнені на ньому шорти та на очах обурених громадян справив природні потреби.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: забої, садна голови, обох колінних суглобів, 3 пальця лівої кісти, які утворились від дії тупих предметів, можливо в строк та при обставинах вказаних у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється в умисному, противоправному грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганстві), будучи особою раніше судимою за хуліганство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом огляду місця події;
- протоколом допитом свідка ОСОБА_9
- судово-медичною експертизою;
- протоколом допитом свідка ОСОБА_10
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .
Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріали кримінального провадження.
Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості та карається позбавленням волі на строк від 2 до 5 років, у зв`язку з чим до нього відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. КПК України. Встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення злочину, першу медичну допомогу потерпілому не надав, що в сукупності свідчить про підвищену небезпеку для суспільства ОСОБА_4 . Разом з тим, необхідно належним чином врахувати ступінь суспільної небезпеки, яку несе в собі підозрюваний ОСОБА_4 , а також конкретні обставини та характер злочину.
Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_4 та свідки по даному кримінальному провадженню перебувають у дружніх стосунках, тому ОСОБА_4 усвідомлюючи суворість покарання, яке передбачене йому за дане правопорушення може незаконно впливати на свідків, щоб останні змінили свої показання, приховавши всі обставини скоєного відносно потерпілої кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для кримінального провадження. Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду, не має стійких соціальних зв`язків.
Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватися від органів досудового розслідування змінивши місце свого мешкання та перебування, не повідомивши про це орган досудового розслідування.
Ризик незаконно впливу свідків полягає у тому, що свідки є знайомими підозрюваного, йому відомо місце мешкання свідків, їх зовнішній вигляд, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останніх, їх залякування, тиску, тощо. Крім того, підозрюваному разом з клопотанням вручено додатки, серед яких є протоколи допиту свідків.
Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає в тому, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме полягає в тому, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, та мешкаючи в м. Краматорську Донецької області, на шлях виправлення не став, а знов вчинив аналогічний умисний злочин.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особистості.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні.
Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що особа офіційно не працевлаштована, а скоєним злочином спричинено загибель людини, тому підстав для визначення розміру застави не має.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що останній не має постійного, або офіційно зареєстрованого місця мешкання.
Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.
Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.
Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
З метою запобігання переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останній обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На теперішній день є достатньо підстав вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.
Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, передбачені ч.1 ст. 183, п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 371, 372 КПК України,
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13:00 годин 27 вересня 2024 року (в межах строку досудового розслідування).
Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1