Справа № 710/739/24
Провадження № 1-кп/710/111/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене 22.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шпола Черкаської області, проживає: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, приватної підприємеці, із другою групою інвалідності, на утриманні неповнолітніх дітей немаючої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , починаючи із червня 2020 року по 05.11.2023 включно, знаходячись в м. Шпола Звенигородського району Черкаської області, будучи відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 04.10.2017, власником автомобіля марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, відповідно, особою відповідальною за експлуатацію указаного транспортного засобу, достеменно знаючи про те, що її син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім та не має права керувати транспортним засобом й не має посвідчення водія, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», посвідчує його право керування транспортним засобом, а отже не є водієм, як це передбачено вимогами п.1.10 Правил дорожнього руху зі змінами та доповненнями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1036 від 10.10.2001 ( далі - ПДР), не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була та могла їх передбачити, в порушення вимог п.п.2.2, 2.9 « ґ» ПДР, добровільно та систематично дозволяла ОСОБА_10 здійснювати керування належним їй транспортним засобом - автомобілем марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тим самим допускала неповнолітнього ОСОБА_10 до необмеженого користування та керування зазначеним транспортним засобом, що у послідуючому призвело до того, що неповнолітній ОСОБА_10 05.11.2023 близько 12 години 20 хвилин в порушення вимог п.п. 2.1а), 2.13 ПДР, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись у населеному пункті, а саме в м. Шпола Звенигородського району Черкаської області по вул. Лозуватська, зі сторони вул. Степана Бена в напрямку вул. Єдності ( колишня назва Шолохова), що в порушення вимог п. 12.4 ПДР, перевищує максимально дозволену ( 50 км/год) швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, у порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для свого руху у виді двох велосипедистів - дітей, до яких вимоги п.1.7 ПДР зобов`язують водіїв бути особливо уважними та обережними, а саме малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались на велосипедах Салют та Unitrade відповідно та, перетинали проїжджу частину вул. Лозуватська зліва на право, відносно напрямку руху вище зазначеного автомобіля, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та відповідно не прийняв своєчасних мір до застосування екстреного гальмування у момент виникнення небезпеки для його руху, внаслідок чого поблизу будинку АДРЕСА_2 здійснив наїзд на велосипедистів ОСОБА_11 , який від отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень помер на місці події, та на ОСОБА_12 , яку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травмовано.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:

-малолітній велосипедист ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновками експерта від 18.12.2023 №05-9-02/236 та від 25.01.2024 №05-9/02-236-4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м?яку мозкову оболонку, перелом кісток черепа, крововиливи в м?які покрови голови з внутрішнього боку, садна на обличчі, синець на лівій брові, забійна рана на нижній щелепі, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; перелом правих велико та мало гомілкових кісток, садна на зовнішній поверхні правої гомілки, що носять ознаки середніх тілесних ушкоджень; садна на правій кисті, лівому зап?ясті, лівому колінному суглобі, в ділянці зовнішньої кісточки лівої ступні, в ділянці крила здухвинної кістки справа, правому стегні, правому колінному суглобі, що носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів (предмета) чи при ударі об такі предмети (предмет), могли бути отримані в час та при обставинах, зазначених в постанові про призначення експертизи (під час дорожньо-транспортної пригоди). Закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м?яку мозкову оболонку, перелому кісток черепа, крововилив в м?які покрови голови з внутрішнього боку знаходяться в прямому причинному зв?язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Згідно з висновком експерта №СТ/094Е-24 від 10.04.2024, за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, в діях водія автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 з технічної точки зору вбачається невідповідності вимогам п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.

Допущені водієм ОСОБА_10 , який керував транспортним засобом - автомобілем «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушення прави безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 2.1а), 2.13, 1.7, 2.3б), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків у виді спричинення смерті малолітнього потерпілого ОСОБА_11 ..

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України - допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинений особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачена, ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнала. Пояснила, що 05.11.2023 вона перебувала на роботі, у неї є магазин косметики, зранку готувала обід своїй свекрусі та синові, який повинен був їхати до м.Києва і у клопотах забула випити ліки, які вона приймає у зв`язку із проведеною операцією. Попросила сина, щоб він їй приніс, що він і зробив та пішов у бік центра міста. Потів він пояснив, що поставив машину ближче до кафе і її не було видно. У подальшому вона дізналась, що сталась ДТП за участю її сина. Зазначила, що ніколи не надавала та не дозволяла сину брати автомобіль. Виключенням було декілька разів, а саме він на полігоні з її дозволу з інструктором трохи поїздив. Потім їхали одного разу з Черкас та ОСОБА_13 попросив покерувати і вона з`їхала з дороги на старий аеродром, де була асфальтована дорога та надала сину можливість покерувати авто, але оскільки він занадто швидко їхав вона у подальшому заборонила йому керувати і більше ніколи не надавала. Як пояснив їй син, то він дійсно брав автомобіль, коли вони з чоловіком не бачили та коли чоловік ставив авто не у дворі , а біля кафе на стоянці, де із будинку не було огляду на авто. Позов не визнала. Зазначила, що намагалась взяти на себе витрати по лікуванню та похованню дітей, але ОСОБА_8 відмовлялась у прийнятті допомоги. Крім того, зауважила, що на фоні подій у її чоловіка погіршилось здоров`я, він перебуває на пенсії, син приймає антидеприсанти, вона хворіє та єдина, хто працює, тому не має можливості сплатити такі кошти, як заявлені у позові. Також просила пробачення у ОСОБА_8 ..

Адвокат ОСОБА_7 зазначила, що матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_6 належного їй автомобіля синові у користування. Наявні докази є матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у якому ухвалений обвинувальний вирок, однак такі не доводять факту вчинення ОСОБА_15 інкримінованого їй правопорушення. Просила взяти до уваги характеризуючі дані обвинуваченої.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що обвинувачену знає у зв`язку із подіями, які відбулись. У той день, її діти поїхали до репетитора з англійської мови. Через хв 10, вчителька зателефонувала і повідомила, що їх в неї немає. Поки вона збиралась додому, до неї зателефонував її тато, який живе на тій вулиці, де сталась подія і повідомив, що трапилось. Прибула на місце, то ОСОБА_16 вже забрала швидка. Щодо того, що обвинувачена на постійній основі давала користуватись автомобілем своєму сину, то особисто вона нічого не знає, тільки по тому, що говорять в місці, що він постійно їздив на машині. Просила визнати обвинувачену винною та призначити їй максимальне покарання. Позовні вимоги підтримала.

Представник потерпілої , адвокат ОСОБА_9 , вважав, що вина ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України доведена. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, її вина підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які узгоджуються між собою, та показами свідків.

22.11.2023 зареєстровано провадження № 0000438 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, що вбачається із витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000417 від 05.11.2023 за підозрою неповнолітнього ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, виявлено факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України ( том 1, а.с. 206).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2024 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2024 у справі № 711/2956/24, в повному обсязі виготовлено копію всього кримінального провадження №0000417, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК ( том 1, а.с. 210-218).

Із Витягу від 05.11.2023 з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0000417, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.2 ст.286 КК України, вбачається, що 05.11.2023 близько 12 години 15 хвилин водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «HОNDА СІVIС» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись в АДРЕСА_3 , скоїв наїзд на велосипедистів: малолітнього ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітню ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїжджу частину вул. Лозоватська зліва на право, відносно напрямку руху вище зазначеного автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, множинні порізи та забої, та була доставлена до КНП «Лікарня ім. братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади ( том 1 а.с.219).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , власником транспортного засобу Honda Civic державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_6 ( том 1, а.с. 220).

Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру МВС №7141 ( ТСЦ МВС №7141) Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях №31/31-248 від 11.04.2024, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував ( том 1, а.с. 222).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.11.2023, ОСОБА_10 було затримано в межах кримінального провадження 0000417 ( том 1, а.с. 223-227).

Відповідно до постанови про визнання та приєднання в якості речових доказів від 05.11.2023, вилучений 05.11.2023 під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_18 мобільний телефон «Iphone 11 pro» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 - визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів, на який у подальшому накладений арешт згідно з постановою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2023 у справі №711/8094/23 ( том 1, а.с.228-229, а.с. 230-234).

Відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкас від 15.11.2023 у справі №711/8312/23, задоволено клопотання слідчого та надано йому тимчасовий доступ до речей, а саме: мобільний телефон «Iphone 11 pro» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , який 05.11.2023 було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 , та який після вилучення знаходиться у Слідчому управлінні Головного управління Національної поліції в Черкаській області з метою проведення огляду, виявлення та фіксації наявної у них інформації ( том 1, а.с. 235-239).

Згідно з протоколом огляду предмету від 01.12.2023 ( розпочато о 12.00 годині, закінчено о 13.00 годині), було досліджено мобільний телефон ОСОБА_10 , який містить інформацію про керування ОСОБА_10 у різних часових рамках, що свідчить про систематичне і регулярне користування ОСОБА_10 автомобілем Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , також на деяких відео видно годинник на руці ОСОБА_10 , що це годинник ОСОБА_10 свідчить низка інших фотографій на цьому пристрої. ( том 1, а.с. 240-247).

Із дослідженого у судовому засіданні флеш накопичувача Sandisk 128GB BP210558044W та роздрукованого загального звіту із папки «Звіт» вбачається, що у період 2020 -2023 ОСОБА_10 керував транспортним засобом, у якому себе фотографував та знімав відео процесу керування. Також фото та відео процесу керування ОСОБА_10 зроблені ОСОБА_6 ..

Згідно з протоком огляду предмета від 08.05.2024, було досліджено файл JPG з назвою 505_8683 від 18.06.2023, відповідно до якого це знімок екрану мобільного телефону, на якому наявна бесіда з адресатом, який підписаний як «ПАПА (смайлики)», час бесіди 12 год. 26 хв., знімок екрана зроблений о 12 год. 27 хв.. При огляді безпосередньо бесіди встановлено, що адресат написав повідомлення з текстом : Тебе шо мінти зупинили? Відповідь користувача - смайли; да, 2 мин я договорюся. Повідомлення адресата: Скажи нехай відпустять; Я сказав. Із знімку екрана телефона вбачається наведена у протоколі бесіда ( том 1, а.с. 248-250).

Відповідно до постанови про визнання та приєднання в якості речових доказів від 04.12.2023, визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу флеш накопичувач Sandisk 128GB BP210558044W, на якому міститься інформація із мобільного телефону марки «Iphone 11 pro» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 ( том 2, а.с. 1-2).

Відповідно до постанови про визнання та приєднання в якості речових доказів від 08.05.2024 речовий доказ - флеш накопичував з написом «Apacer» на якому міститься інформація з мобільного телефону марки «Iphone 11 pro», що належить ОСОБА_10 ( том 2, а.с. 3-4).

Також судом досліджено протокол огляду місця події від 05.11.2023, місце проведення АДРЕСА_2 , до протоколу додані фотоматеріали з місця події (том 2, а.с. 5-60).

Відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» Звенигородського міжрайонного відділення №05-02/236 від 06.11.2023, встановлено, зокрема: причиною смерті ОСОБА_11 є черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку, перелому кісток черепа, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку. при судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_11 етилового спирту не виявлено. Закрито черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку, перелому кісток черепа, крововилив в м`які покрови голови з внутрішнього боку, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ( том 2, а.с. 61-66).

Відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» Звенигородського міжрайонного відділення №05-9-02/236-4 від 25.01.2024 встановлено, що виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_11 могли бути отримані в час та при обставинах зазначених у постанові ( том 2, а.с. 67-72).

Судом також досліджено протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 05.11.2023 у приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_4 та протокол огляду місця події від 06.11.2023 об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Оглядом встановлено, що на будинку за вище вказаною адресою знаходиться камера відеонагляду. Сама камера направлена таким чином, що зйомка ведеться згори донизу перпендикулярно до вул. Лозуватська. Сектор зйомки камери складає 36 м, це до траєкторії руху автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору ( том 2, ( том 2, а.с. 73-76,а.с. 77-80).

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 20.11.2023 під час проведення перегляду відеозапису встановлено, зокрема, що відеоінформація, яка становить інтерес для слідства розпочинається з 13:21:36 години ( камера знімає по часу на годину пізніше реального часу). Саме в цей час о 13:21:36 в сектор зйомки потрапляє автомобіль Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який рухається із права на ліво, тобто в напрямку вул. Шолохова м. Шпола ( том 2, а.с. 81-82).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № КСЕ-19/124-23/13758 від 30.11.2023, встановлено, що мінімальна швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно наданого відеозапису «Video 2023-11-06 at 09.52.43», становить близько 88…96 км/год. ( 92±4?88…96) ( том 2, а.с. 83-89).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/124-23/12867-ІТ від 20.11.2023, встановлено, що до моменту ДТП деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані ( том 2, а.с. 90-99).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/124-23/12866-ІТ від 16.01.2024 встановлено, що в первинний контакт вступала передня ліва частина автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: передній бампер, передній державний номерний знак, переднє ліве крило та права бокова частина велосипеда з синьою рамою марки «Салют», а саме переднє колесо, верхня частина рами, нижня частина рами, права педаль, сидіння. Місце зіткнення автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипеда з синьою рамою марки «Салют» знаходиться перед початком утворення подряпини на асфальтному покритті ( позначка 112 на план-схемі) за напрямком руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Кут між поздовжніми вісями автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипеда з синьою рамою марки «Салют» складає 25°±5° ( том 2, а.с. 100-118).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/124-23/12865-ІТ від 18.01.2024 встановлено, в первинний контакт вступала передня частина автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 та задня частина велосипеда марки «UNITRADE» ( том 2, а.с. 119-138).

Відповідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2023 у справі №711/8314/23, задоволено клопотання у кримінальному провадженні № 0000417 від 05.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю - щодо виїзду працівників швидкої медичної допомоги від 05.11.2023 ( том 2, а.с. 152-158).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.11.2023 було ознайомлено із карткою виїзду, карткою виклику ШМД та аудіо записом «103» по факту ДТП, що мала місце 05.11.2023 м. Шпола по вул. Лозуватська. ( том 2, а.с. 140-151).

Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головне управління Національної поліції в Черкаській області надало старшому слідчому в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області майору поліції ОСОБА_19 -R диск із аудіозаписом повідомлення ( том 2, а.с. 159-160).

Досліджено також протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису з камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_5 , які охоплюють ділянку проїзної частини по АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_20 , до якого також додано диск із відеозаписом ( том 2 , а.с .161-162).

Досліджено протокол огляду відеозапису від 20.12.2023, протокол огляду відеозапису від 20.12.2023 з камер відеоспостережень, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_2 ( том 2, а.с. 163-164, 165-166).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №КСЕ-19/124-23/149 від 26.02.2024 встановлено, що мінімальна швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно наданого відеозапису, що міститься на диску з відеозаписом «received_90801», становила близько 97…103 км/год. ( 100±3?97…103). Мінімальна швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно наданого відеозапису, що міститься на диску з відеозаписом «received_449181», становила близько 97…103 км/год ( 100±3?97…103) ( том 2, а.с. 167-178).

Відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/124-24/637-ІТ від 15.01.2024 встановлено, що швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент початку утворення слідів гальмування складала близько 76…104 км/год, дана швидкість є мінімальною, так як сліди гальмування могли не повністю відобразитись на дорожньому покритті, з матеріалів кримінального провадження не відомо як ефективно застосовував гальмування водій, а також не враховувались витрати кінетичної енергії на деформації кузова автомобіля при наїзді на перешкоду у зв`язку із відсутністю досить апробованої методики проведення даного виду досліджень ( том 2, а.с. 179-182).

Відповідно до висновку експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000417 від 22.01.2024 за номером № 51/24-23, встановлено, що швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент початку утворення слідів гальмування складала приблизно 111…130 км/год ( том 2, а.с. 183-186).

Відповідно до висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 212/213/24-27 від 02.02.2024 встановлено, що слідам гальмування автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідає швидкість руху близько 110…125 км/год. Оскільки на проїзній частині міг відобразитись не весь слід гальмування, фактична швидкість руху автомобіля «Honda Civic» могла складати більшу величину, за отриману шляхом розрахунків ( том 2, а.с. 187-193).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 214/24-23 від 28.03.2024 встановлено, що на підставі часу проїзду сектора зйомки відеокамери на відеозаписі «Video 2023-11-06 at 09.52.43.mp4», швидкість руху автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складала приблизно 114…122 км/год ( том 2, а.с. 194-202).

Досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 22.03.2024 та протокол проведення слідчого експерименту від 22.02.2024, проведені з метою відтворення обстановки та обставин ДТП, що сталося 05.11.2023 по АДРЕСА_2 ( том 2, а.с. 203-211, 212-221).

Також досліджено висновок експерта ОСОБА_21 № СТ /094Е-24 від 10.04.2024 за результатами проведення слідчих експериментів ( том 2, а.с. 222-256).

На запит №24-1535 від 14.10.2024 захисника ОСОБА_7 , начальником Територіального сервісного центру МВС №7141 надано відповідь № 31/31/7141-8562-2024 від 16.10.2024, з якої вбачається, що відповідно до облікових даних ЄДР ТЗ МВС, в період із червня 2020 року по 05.11.2023 року за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , транспорті засоби не реєструвались. Крім того, транспортний засіб «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований 04.10.2017 року в ТСЦ 7141 м. Черкаси за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, а саме: 25.07.2019 замінено свідоцтво про реєстрацію у зв`язку з переобладнанням для роботи на газовому пальному та 10.09.2021 замінено свідоцтво про реєстрацію у зв`язку зі зміною анкетних даних власника ( том 3, а.с. 56).

Відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.01.2024 у справі № 711/19/24, надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 ( том 3, а.с. 58-62).

Відповідно до протоколу обшуку від 11.01.2024 у автомобілі «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено та вилучено модуль керування системою безпеки даного автомобіля, який відповідно постанови від 19.03.2024 визнано речовим доказом. До протоколу додано диск із відеозаписом, ( том 3, а.с. 63-74,75-77).

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачену знає, так як проживають в одному місті. Із ОСОБА_24 спілкується, товаришує, сім`ю його також знає. В сім`ї ОСОБА_15 є автомобіль ОСОБА_25 , про інші т/з йому не відомо. ОСОБА_13 користувався цим автомобілем, посвідчення водія в нього не було. Декілька разів він разом з ОСОБА_13 також їздив на вказаній машині. Один раз з батьком ОСОБА_13 , за кермом був ОСОБА_13 . ОСОБА_26 раз під час аварії. Кому саме належить автомобіль він не знає. Яким чином ОСОБА_13 отримував доступ до автомобіля не знає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачена є його матір`ю, потерпілу знає внаслідок подій. В сім`ї є автомобіль ОСОБА_25 , білого кольору, седан. Автомобіль належить мамі. Він також користувався цим транспортним засобом. Їздив один в автомобілі без батьків. Доступ до автомобіля мав, так як знав, де знаходяться запасні ключі, батьки про це не знали. Брав автомобіль і повертався до того, як повернулись батьки додому. В день ДТП він також взяв автомобіль без дозволу. З батьками в машині за кермом їздив один раз, коли в мами була операція і їй не можна було сідати за кермо, тато найняв інструктора, щоб вона з ним поїздила. Після того, як вона поїздила він також попросився. Користувався автомобілем в основному батько, в нього були ключі, а запасні лежали дома. Іншими транспортними засобами не керував.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні відмовився на підставі ст. 63 Конституції України давати свідчення, оскільки обвинувачена є його дружиною.

Суд, на підставі положень ст. 94 КПК, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, вважає, що досліджені докази є допустимими та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, передбаченого ст.287 КК України.

Аналізуючи показання обвинуваченої та доводи її захисника щодо недоведеності вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення суд дійшов висновку, що такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає і дану позицію обвинуваченої та її захисника суд вважає способом захисту обвинуваченої та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд критично оцінює свідчення свідка ОСОБА_10 щодо того, що він самостійно, без дозволу матері, брав автомобіль, який належить обвинуваченій. Свідок є сином обвинуваченої, що викликає сумніви у правдивості його показів. Крім того, такі не узгоджуються із встановленими обставинами у справі. Свідок ухилявся від чітких відповідей на питання щодо кількості випадків керування ним автомобілем у присутності його матері, ураховуючи наявність відеозаписів на його мобільному телефоні.

Викликають сумніви доводи обвинуваченої, що вона не надавала дозволу сину керувати транспортним засобом, який їй належить. Такі твердження суперечать іншим доказам, зокрема відео із яких вбачається, що ОСОБА_27 керує транспортним засобом, що сама обвинувачена безпосередньо знімає на відео. Доводи, що це відбувалось не на дорозі, а на колишньому аеродромі, не відповідають самому змісту відеозапису, з якого вбачається, що автомобіль їде по дорозі із новим покриттям, із розділовою смугою для руху та із досить великою швидкістю. Крім того, із файлів з порядковим номером у папці «Image» 5841 та 5946 вбачається, що ОСОБА_10 у присутності обвинуваченої керує автомобілем у різний час, оскільки учасники одягнені у різний одяг та фото датовані різними датами, що свідчить про неодноразовість, як на те посилаються обвинувачена та свідок, керування автомобілем свідком з дозволу обвинуваченої. Крім того, із досліджених фото та відеозаписів із мобільного телефону, який належить ОСОБА_10 вбачається, що останній неодноразово протягом 2020-2023 керував транспортним засобом. Із відео вбачається, що керування відбувалось , як по місту Шпола так і за його межами, у різний час доби, при цьому на одному із відео ОСОБА_28 коментує, що їздить цілий день. Ураховуючи наведене, суд вважає слушними доводи прокурора та представника потерпілої, що витрати пального та збільшення показника пробігу автомобіля, неможливо не помітити, що у свою чергу спростовує доводи про необізнаність користування сином автомобілем за досить значний період 2020-2023р.р..

Доводи сторони захисту про те, що на фото та відео ОСОБА_29 керує саме автомобілем «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не заслуговують на увагу, оскільки як зазначено обвинуваченою та свідком ОСОБА_10 у користуванні сім`ї у вказаний період не було іншого автомобіля, крім того свідок пояснив, що іншими транспортними засобами не керував. Крім того, із фото та відео, а також частково оглянутого у судовому засіданні відеозапису слідчої дії - обшуку автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сукупності із показами обвинуваченої та свідка ОСОБА_10 , вбачається, що це один і той автомобіль.

Неспівпадіння на деяких фото дати створення, зазначеної на флеш накопичувачу та обстановкою за вікном автомобіля, не спростовує самого факту керування ОСОБА_10 транспортним засобом.

Судом також були досліджені характеризуючі дані обвинуваченої.

Паспорт громадянина України серія НЕ № НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РВ УМВС України в Черкаській області, картка платників податків, згідно якої реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_6 - НОМЕР_9 ( том 3, а.с 1).

Відповідно до вимоги УІАП України , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судимості не має ( том 3, а.с .2-3).

Згідно з довідкою № 26/01-14 від 10 січня 2024 року, виданою директором КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради ОТГ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та не перебувала ( том 3, а.с. 4).

Відповідно до характеристики, виданої 04.01.2024 головою вуличного комітету ОСОБА_30 , ОСОБА_6 характеризується позитивно. Скарг від сусідів на неї не надходило, завжди приймає участь у громадських зборах. Емоційно зріла, коректна, користується авторитетом. В конфліктних ситуаціях не була помічена ( том 3, а.с 5-6).

Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб АДРЕСА_6 , виданим 10.05.2024 виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13.07.2021по теперішній час. Разом з нею в будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( том 3, а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , виданим 24.11.2008 Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_22 та ОСОБА_31 уклали шлюб 24.11.2008, про що зроблений відповідний актовий запис № 55 ( том 3, а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , виданим повторно 24 лютого 2009 року відділом РАЦС Черкаського районного Управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є: ОСОБА_22 та ОСОБА_6 ( том 3, а.с. 10).

Згідно з Витягом № 9783 з реєстру платників податку від 17.12.2021 та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_6 зареєстрована як фізична особа-підприємець ( том 3, а.с.11-13).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2 групи. інвалідність дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_7 , довідкою до акта огляду медико-соціальної комісії серії 12 ААБ № 467058 ( том 3, а.с. 14).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.01.2024, ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_1 , умови проживання: будинок світлий, сучасний, умебльований сучасними меблями та технікою ( том 3, а.с. 16-17);

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 ОСОБА_22 є пенсіонером за віком.

Згідно виписки із історії хвороби № 2556 стаціонарного хворого, період лікування 08.07.2024 - 12.07.2024, ОСОБА_6 пройшла лікування у КНП « Черкаський обласний кардіологічний центр черкаської обласної ради» ( том 1 а.с.119).

Згідно із досудовою доповіддю від 10.07.2024 у відношенні ОСОБА_6 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній ( том 1 а.с.112-116).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст.50, 65-67 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Принцип гуманізму у кримінальному праві - це не лише гуманне ставлення до особи, яка вчинила злочин, але і в першу чергу до потерпілого і до встановлених суспільством непорушних правил суспільних відносин.

Тому, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Також підлягають врахуванню і роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують його.

Обставини, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України або обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченій суд ураховує: особу обвинуваченої, яка раніше несудима, стан її здоров`я, має захворювання серця, є інвалідом ІІ групи , її позитивну характеристику за місцем проживання, те, що обвинувачена на обліку у лікаря психіатра не перебуває, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

Також, суд при визначені міри суворості покарання ураховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке класифікується відповідно положень ст. 12 КК України, як нетяжкий злочин, а за формою вини - необережний, та тяжкі й незворотні наслідки кримінального правопорушення у виді смерті малолітнього ОСОБА_11 та думку потерпілої, яка просила обрати максимальне покарання, та думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Ураховуючи усі зазначені обставини у їх сукупності, а також мету покарання відповідно до норм ст. 50 КК України, суд вважає, що доцільно обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів у межах санкції ст. 287 КК України, яке буде достатнім та справедливим.

Що стосується заявленого цивільного позову.

Потерпілою, від імені якої діє адвокат ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому міститься прохання стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 гривень.

Так, згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Звертаючись до суду з позовом, представник потерпілої обґрунтовував позовні вимоги тим, що внаслідок кримінального правопорушення позивачу ( потерпілій) була спричинена моральна шкода. Внаслідок втрати малолітнього сина, позивачу спричинена моральна шкода, вона пережила нервове потрясіння, відчуття безсоння, постійної тривоги та відчаю, болю від втрати дитини і непоправності ситуації. Від постійного стресу позивач має постійну втому, та була знесиленою, що викликало суттєві життєві зміни, та призвело до зміни укладу життя. Даний випадок (ДТП), а точніше його наслідки, сильно вплинули на її душевний стан, що майже завжди виражається у різкій зміні настрою, що в свою чергу впливає на взаємовідносини в родині, та певною мірою відкладається на відносинах з оточуючими. Лише завдяки спільним зусиллям родини, підтримці та допомоги один одному, вдається морально не зламатися та тримати себе на плаву сучасного життя. Смерть дитини для матері є різкою і психотравматичною подією, яка викликає надзвичайний стрес. Страждання пов`язані зі смертю відрізняються тим, що є не «одномоментним», а «триваючим», тому ця втрата є непоправною подією.

Від представника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_7 , було подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 06.08.2024 ОСОБА_10 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання. Вирок не набрав законної сили. ОСОБА_10 засуджений за те, що будучи неповнолітнім, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, 05.11.2023 сів за кермо автомобіля «Хонда Сівік» р.н.з. НОМЕР_2 близько 12 год. 20 хв. рухаючись в м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області по вул. Лозуватська, зі сторони вул. Степана Бена в напрямку вул. Єдності вчинив наїзд на малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не маючи права їхати на велосипедах по дорозі, несподівано почали переїжджати проїжджу частину вул. Лозуватської зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_11 помер на місці, а ОСОБА_12 була травмована. Таким чином неповнолітній ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У ході розслідування та розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_10 цивільний позов не заявлявся. Задорожній визнав свою провину, щиро розкаявся та публічно попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_8 .. Встановлено, що ОСОБА_10 05.11.2024 керував автомобілем ОСОБА_32 , який належить його матері, без дозволу батьків. На думку відповідача , позивач намагається перекласти з себе відповідальність. Правилами дорожнього руху заборонено дітям до 14 років рухатися по дорозі на велосипедах. Звертаючись із позовом вона не пояснює , чому її малолітні діти рухалися на велосипедах без супроводу дорослих та перетинали проїжджу частину в недозволеному місці.

За свою провину ОСОБА_10 вже несе відповідальність у відповідності до призначеного йому судом покарання. З моменту ДТП і до постановлення обвинувального вироку ОСОБА_10 надав покази щодо обставин ДТП, не намагався викривити чи приховати будь які обставини справи. Відповідач особисто та разом зі своїм чоловіком неодноразово зверталися до позивачки з намаганням відшкодувати матеріальні витрати, однак отримували відмову. Крім того, вважає, що позивачкою не обгрунтовано належними та допустимими доказами розмір моральної шкоди саме в розмірі 1000000 грн.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Згідно із ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Протиправність дій обвинуваченої ОСОБА_6 , її вина, а також причинний зв`язок між протиправною її поведінкою, яка полягала у наданні дозволу на керування належним їй транспортним засобом неповнолітньому сину, та між заподіяною шкодою внаслідок такої поведінки, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Щодо співмірності вини сторін у настанні наслідків дорожньо-транспортної пригоди, на які посилається відповідачка у відзиві на позов, зокрема зазначаючи про перекладання вини у наслідках дорожньо-транспортної пригоди із себе на відповідачку, суд ураховує висновки експерта №СТ/094Е-24 від 10.04.2024, відповідно яких велосипедисти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виконали вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху України, забезпечивши безпеку виконуваного ними маневру, та розвиток механізму даної дорожньо-транспортної пригоди залежав не від їх дій, а одноособово від дій водія автомобіля Honda Civic p.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 ; у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях велосипедистів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

При вирішенні заявленого потерпілою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, цивільного позову про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди 1 000 000,00 грн, суд погоджується із доводами потерпілої про те, що внаслідок скоєння злочину та загибелі її малолітнього сина, вона перенесла сильне психологічне потрясіння і даний факт завдає їй нестерпного болю та страждання, внаслідок цього змінився її спосіб життя. А тому суд вважає, що безумовно внаслідок дій обвинуваченої їй було заподіяно моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ураховуючи характер та обсяг понесених позивачкою душевних страждань, внаслідок смерті дитини, принципу, за яким життя людини є найвищою соціальною цінністю, та ґрунтуючись на засадах розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання про необхідність задоволення цивільного позову у повному обсязі.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ухвали суду від 21.10.2024 ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Керуючись ст.ст.100, 127-129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів строком на 2 роки 8 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Застосований до ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речовий доказ: флеш накопичувач з інформацією із телефону ОСОБА_10 Iphone 11 pro, який долучений до матеріалів справи - залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , моральну шкоду у розмірі 1000 000,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1