УХВАЛА

Справа № 569/11209/24

1-кс/569/8332/24

18 листопада 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

суддя - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про скасування арешту в повному обсязі з майна, а саме: автомобіля марки «Mercedes-benz», д.н.з. НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки Redmi 9А із сім картою, арештованого на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2024 року.

В обґрунтування вказує, що в провадженні третього СВ (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому перебуває досудове розслідування кримінального провадження №0000768 від 13.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000768, та визначити місце зберігання зазначеного транспортного засобу на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 ; мобільний телефон марки Redmi 9А, IMEI НОМЕР_2 із сім картою; мобільний телефон TECNOPOP 2F, IMEI НОМЕР_3 із сім картою; одяг належний ОСОБА_4 , а саме штани чорного кольору та футболка чорного кольору з кольоровими надписами і забороною відчуження, розпоряджання та користування майном.

ОСОБА_3 є законним власником транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . ОСОБА_3 в межах кримінального провадження не має будь-якого процесуального статусу. Підстав для подальшого передування автомобіля під арештом немає. Просить арешт скасувати.

ОСОБА_3 до початку судового засідання подав заяву про розгляд без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, крім того надіслав копію постанови від 07 листопад 2024 року про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні третього СВ (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому перебуває досудове розслідування кримінального провадження №0000768 від 13.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 червня 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000768, та визначити місце зберігання зазначеного транспортного засобу на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 ; мобільний телефон марки Redmi 9А, IMEI НОМЕР_2 із сім картою; мобільний телефон TECNOPOP 2F, IMEI НОМЕР_3 із сім картою; одяг належний ОСОБА_4 , а саме штани чорного кольору та футболка чорного кольору з кольоровими надписами і забороною відчуження, розпоряджання та користування майном.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі третій СВ (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому) ОСОБА_5 від 07 листопада 2024 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з встановленням відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, частинами третьою та четвертою статті 174 КПК України врегульовано порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

За приписами частини 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою кримінальному процесуальному законі встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

У цій справі за клопотанням, що розглядається, кримінальне провадження закрито слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді про арешт майна, постановлена в межах кримінального провадження №0000768 від 13.06.2024 наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція суду узгоджується із викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22.

За таких обставин, у задоволенні частини вимог клопотання прокурора про скасування арешту майна у кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розуміння підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а вимоги КПК України не передбачають порядок скасування накладеного арешту, у разі винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

В порушення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, а саме: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово та послідовно зазначав, що «перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном має бути правомірним: друге речення абзацу першого дозволяє позбавляти майна лише «за умов, визначених законом», а другий абзац визнає, що держави мають право контролювати процес користування майном шляхом застосування «законів». Верховенство права (правовладдя) одна із засад демократичного суспільства, притаманна всім статтям Конвенції. Отже питання про те, чи було досягнуто справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребою захисту фундаментальних прав особи набуває значення лише після того, як буде встановлено, що втручання, про яке йдеться, відповідало вимозі правомірності і не було свавільним [рішення у справі Iatridis v. Greece від 25 березня 1999 року (заява № 31107/96), § 58; рішення у справі Frizen v. Russia від 24 березня 2005 року (заява № 58254/00), § 33].

За приписами ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не слідує із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина друга).

Гарантії захисту та порядок відновлення порушеного права на власність мають своє відображення у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про задоволення клопотання, а саме автомобіля марки «Mercedes-benz», д.н.з. НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки Redmi 9А із сім картою, обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 174 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт з майна, а саме: автомобіля марки «Mercedes-benz», д.н.з. НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки Redmi 9А із сім картою, арештованого на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6