СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/7592/24

ун. № 759/22612/24

29 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001053, внесеного до ЄРДР 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 25.10.2024 року надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001053, внесеного до ЄРДР 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0001053, внесене до ЄРДР 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надано слідчим слідчої групи та групі прокурорів у кримінальному провадженні №0001053 від 12.12.2023 дозвіл на проведення обшуку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, необхідних для встановлення фактів та обставин, що підлягають доказуванню, а також є доказами вчинення кримінального правопорушення.

15 жовтня 2024 року у період часу з 06 год. 10 хв. по 09 год. 50 хв. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено майно, яке на думку скаржника не було зазначене в ухвалі слідчого судді, а саме:

особисті телефони: Xiaomi Redmi 9s - 2 шт., та Xiaomi Redmi 8т;

ноутбуки Lenovo 570b, Lenovo570e, HP 430 G2, Toshiba Satelite L670-10c, Fujitsu Amilo 3910, Fujitsu АН544, Asus 901H;

модеми (39 шт. Huawei E153, Huawei E173, Huawei E303, Huawei E1550;

сім карти (314 шт., з яких 150 нових неактивованих SIM - карт);

грошові кошти у розмірі 9500 доларів США, 4400 Євро та 18500 гривень.

Водночас, на думку скаржника вказане майно є тимчасово вилученим, оскільки не має жодного відношення до кримінального правопорушення, є особистою власністю ОСОБА_3 та вилучення вказаного майна завдає скаржнику незручності у життєдіяльності.

Таким чином, на думку скаржника, оскільки після проведення обшуку арешт на вилучене майно не накладено, відтак наявні підстав для його повернення власнику, оскільки воно є тимчасово вилученим.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з підстав викладених у ній. Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого адвоката.

Слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти скарги зазначивши, що на майно яке було вилучене під час проведення обшуку, прямо надано дозвіл на його відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, відтак на переконання слідства на це майно не розповсюджується статус тимчасово вилученого.

Вивчивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Статтею 169 КПК України визначено порядок припинення тимчасово вилученого майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 10.10.2024 року (справа №759/21047/24) надано слідчим слідчої групи та групі прокурорів у кримінальному провадженні №0001053 від 12.12.2023 дозвіл на проведення обшуку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, необхідних для встановлення фактів та обставин, що підлягають доказуванню, а також є доказами вчинення кримінального правопорушення, є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, такі як: чорнові записи, банківські картки, сім картки, які використовувались для збуту наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та для виводу грошових коштів, пакетиків необхідних для фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, вагів необхідних для зважування наркотичних засобів та психотропних речовин, кошти здобуті від збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, обладнання необхідного для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів, комп`ютерної техніки, магнітних, оптичних, електронних та будь-яких інших носіїв інформації, мобільних телефонів (смартфонів), які разом з інформацією, що на них міститься є необхідною умовою проведення експертних досліджень, містять відомості про протиправну діяльність.

На підставі вищевказаної ухвали слідчого судді 15 жовтня 2024 року у період часу з 06 год. 10 хв. по 09 год. 50 хв. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено майно, а саме:

телефони: Xiaomi Redmi 9s - 2 шт., та Xiaomi Redmi 8т;

ноутбуки Lenovo 570b, Lenovo570e, HP 430 G2, Toshiba Satelite L670-10c, Fujitsu Amilo 3910, Fujitsu АН544, Asus 901H;

модеми (39 шт. Huawei E153, Huawei E173, Huawei E303, Huawei E1550;

сім карти (314 шт., з яких 150 нових неактивованих SIM - карт);

грошові кошти у розмірі 9500 доларів США, 4400 Євро та 18500 гривень.

З огляду на викладене, аналізуючи ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку, слід дійти висновку, що майно, яке скаржник просить повернути, входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а відтак вказане майно не є тимчасово вилученим.

Вищевикладене свідчить, що вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а, отже, на слідчого та прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001053, внесеного до ЄРДР 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 167, 168, 169, 171, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001053, внесеного до ЄРДР 12.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1