Справа № 279/2817/24
У Х В А Л А

іменем України

20 листопада 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 16.03.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новаки, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, який обвинувачується у тому, що що 08 березня 2024 року близько 13 години, перебуваючи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм неповнолітнім знайомим ОСОБА_6 , вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою мобільним телефоном марки «ОРРО» модель «А16», у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_1 та який належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 попросив у останнього мобільний телефон марки «ОРРО», модель «А16»,у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_1 під приводом необхідності зателефонувати. Потерпілий ОСОБА_6 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 , а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності дій останнього, погодився на прохання ОСОБА_4 , та передав йому вказаний мобільний телефон. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_4 , не маючи наміру його повертати, під приводом розмови по мобільному телефону, відійшов від потерпілого та пішов в невідомому напрямку, не повернувши телефон власнику ОСОБА_6 .

Вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2443,33 грн.

Повторно, 31 березня 2024 року, близько 17 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 розпивав спиртні напої в складському приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .Під час розлиття спиртних напоїв ОСОБА_4 вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою майном ОСОБА_7 , а саме мобфльним телефоном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , попросив у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung» модель «АЗО», в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 під приводом необхідності зателефонувати. ОСОБА_8 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 , а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності дій останнього, передав йому вказаний мобільний телефон.

Вказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2647 грн..

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП, у зв`язку з чим з часу набрання законом чинності дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки шахрайства, привласнення чи розтрати є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за ст.190 КК України може наставати лише в разі заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2024 року становило 3028 гривень.

Обвинувачений клопотання підтримав, підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за діяння, яке вміняється йому у вину в даному кримінальному провадженні, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст.51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у його вчиненні визнав.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), відповідальність за вчинення якого передбачена ст.190 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вартість якого станом на 09.08.2024 року не перевищує розміру 3028 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст.284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст.284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок

Враховуючи, що ОСОБА_4 клопотав про закриття провадження, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання підлягає задоволенню.

Судом вирішується питання щодо судових витрат, речових доказів.

При цьому, враховуючи, що на даний час діяння, яке перестало бути кримінально караним, є адміністративним правопорушенням, копія прийнятого судом рішення направляється до територіального підрозділу поліції для вирішення питання про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП в редакції закону, який діяв на час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження №0000082 від 16.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України закрити в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого діяння.

Судові витрати на проведення експертиз у сумі 3029,12 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2024 року - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А16» ІМВІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_1 , що зберігається в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_6

- коробку на мобільний телефон марки «Samsung» модель «А30» чорного кольору, що передана під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у власності ОСОБА_8 ;

- оптичний диск DVD-диск з інформацією з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження; - оптичний диск DVD-диск з інформацією з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження; - оптичний диск DVD-диск з інформацією з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом