Провадження № 1-кп/557/121/2024
Справа № 557/1238/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000162 від 10 липня 2024 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучин Гощанського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 , будучи засудженим 20 грудня 2022 року вироком Гощанського районного суду Рівненської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та 11 квітня 2024 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, до відбуття покарання у встановлений законом строк умисно вчинив нові злочини проти власності за наступних фактичних обставин.

Так, 08 липня 2024 року, в період часу з 10 год 06 хв по 19 год 52 хв, ОСОБА_3 , маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, керуючись корисливим мотивом, із метою власного матеріального збагачення, несанкціоновано втрутився у роботу автоматизованої системи інтернет-банкінгу «Приват24», шляхом заходу до неї за допомогою належного його знайомому ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10С», з абонентським номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який зареєстрований і являється фінансовим номером в АТ КБ «ПриватБанк», перебуваючи за адресою: вул. Набережна, 8, с. Тучин Рівненського району Рівненської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу власника, отримавши доступ до банківського рахунку ОСОБА_6 , здійснив онлайн перерахування грошових коштів із банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 на банківську карту НОМЕР_3 в сумі 44 220,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 08 липня 2024 року в період часу з 10 год 06 хв по 15 год 15 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою знайомого ОСОБА_6 , через здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою його мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10С», з абонентським номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який зареєстрований і являється фінансовим номером в АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши несанкціонований вхід в додаток «Приват24», з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , заволодів його грошовими коштами в сумі 24 120,00 гривень, чим заподіяв для потерпілого ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім того, 08 липня 2024 року в період часу з 19 год 51 хв по 19 год 52 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою знайомого ОСОБА_6 , через здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою його мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10С», з абонентським номером НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який зареєстрований і являється фінансовим номером в АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши несанкціонований вхід в додаток «Приват24», з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , заволодів його грошовими коштами в сумі 20 100,00 гривень, чим заподіяв для потерпілого ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно здійснив вхід до облікового запису потерпілого в додатку «Приват24» з використанням його ж мобільного телефону, де отримав доступ до банківського рахунку потерпілого, звідки здійснив онлайн перерахування грошових коштів на картку свого батька, якою у подальшому розраховувався в магазині та витратив кошти потерпілого на власні потреби. Усвідомлює, що такі його дії є непрамомірними, критично їх оцінює та у вчиненому розкаюється.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення підготовчого та наступних судових засідань без його участі, зазначивши, що при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині дослідженням документів, що стосуються його особи, прийшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за ч. 4 ст. 190 КК України, - як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше несудимий в силу ст. 89 КК України, зокрема 23 січня 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області звільнений від відбуття покарання з випробуванням, призначеного вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2022 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, та 16 жовтня 2024 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області звільнений від відбуття покарання з випробуванням, призначеного йому вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, має постійне місце проживання, одружений та виховує малолітню сина, відносно нього за місцем проживання відсутня негативна характеристика, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, - тяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, що таке покарання обтяжує відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України є рецедив злочинів.

Водночас, суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання, таку обставину зазначену в обвинувальному акті, як повторність, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України (за ознакою повторності), унеможливлює її повторне врахування судом при призначенні покарання та визнання обставиною, що його обтяжує.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З огляду на вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на певний строк, у межах санкцій названих статтей, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, надавав органу досудового розслідування та суду послідовні показання, якими викривав свої дії, критично оцінює свої дії, позицію потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суд та не наполягав на його суворості, про що зазначив у заяві від 13 листопада 2024 року, а також позицію прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, суд, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, приходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, так як іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Суд ухвалює рішення в порядку, визначеному в ст.ст. 368-380 КПК України, який зобов`язує серед іншого вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК України), суд вважає необхідним залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК Україні - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 13 листопада 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1