Провадження № 1-кс/161/5606/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 листопада 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 від розгляду клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000022 (справа №161/20463/24),

В С Т А Н О В И В

08.11.2024 представник власників майна адвокат ОСОБА_5 , власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_8 від розгляду клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000022 (справа №161/20463/24). Підставами такої заяви, на думку заявників, є те, що слідчий суддя ОСОБА_8 не є безстороннім та неупередженим, а тому підлягає відводу, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КК України.

В судовому засіданні представник власників майна, власники майна подану заяву підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор та детектив заперечили щодо задоволення заяви про відвід, просили відмовити у її задоволенні.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши подану заяву, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Суддею встановлено, що у провадженні слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 надійшло клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000022 (справа №161/20463/24).

При розгляді заяви в судовому засіданні суддею встановлено, що саме з ініціативи сторони обвинувачення розгляд клопотання було відкладено фактично з метою надання стороні захисту можливості документально підтвердити свої доводи та обгрунтування клопотання.

Також встановлено, що станом на 08.11.2024 заяв до відповідних правоохоронних органів щодо незаконних дій працівників ТУ БЕБ щодо ОСОБА_6 не подавалося.

Окрім того, частина заяви про відвід обгрунтовується обставинами щодо розгляду іншого клопотання, яке перебуває на розгляді в слідчого судді ОСОБА_8 .

Стаття 412 КПК України констатує те, які порушення вимог цього Кодексу є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Разом з тим, встановлення таких порушень в даному конкретному випадку не належить до повноважень судді, який розглядає відвід, оскільки такі питання відносяться до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а тому суддя не вправі перебирати на себе повноваження апеляційної інстанції щодо встановлення істотності порушення кримінального процесуального закону.

Незгода із процесуальними діями та рішеннями суду не є підставами для задоволення відводу, але у визначених у кримінальному процесуальному законі випадках можуть бути підставами для оскарження судового рішення.

Таким чином, суддею встановлено, що наведені у заяві обставини про відвід слідчого судді ОСОБА_8 не вказують про можливе існування сумнівів щодо неупередженого розгляду клопотання про арешт майна безстороннім судом та про упередженість чи необ`єктивність слідчого судді, підстав вважати, що слідчий суддя ОСОБА_8 всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства необ`єктивно розглядатиме клопотання про арешт майна, у судді немає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 від розгляду клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000022, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні заяви представника власників майна адвоката ОСОБА_5 , власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_8 від розгляду клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000022 (справа №161/20463/24), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1