ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3543/24 Справа № 201/9377/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000871 від 04 червня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК, для належного оформлення.

В обґрунтування ухвали, суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК. при викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злочину, стороною обвинувачення було зазначено, що за викладених обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК, при цьому, посилання на правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 відсутнє. Разом з цим, формулювання обвинувачення містить посилання на правову кваліфікацію дій двох осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що свідчить про наявність суттєвих відмінностей між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванням обвинувачення.

Наявність вказаного недоліку може порушувати право на захист обвинуваченого, оскільки, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, особа, якій висунуте обвинувачення, повинна бути детально поінформована про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Крім того, судом встановлено, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на дату, час, місце та обставини саме настання смерті ОСОБА_11 , а натомість викладені обставини лише щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що свідчить про неконкретизованість пред`явленого обвинувачення.

Правильне викладення фактичних обставин в обвинувальному акті має вирішальне значення для справи, оскільки дозволяє встановити доведений перебіг протиправних подій та причинно-наслідковий зв`язок як обов`язковий елемент об`єктивної сторони діяння, тобто висунути конкретне і законне обвинувачення, від якого обвинувачений матиме змогу ефективно захищатися; також це дасть можливість суду ухвалити справедливий, законний, обґрунтований і вмотивований вирок.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору скасувати та направити його на новий судовий розгляд, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор зазначає, що суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Про жодну із вказаних підстав в оскарженій ухвалі не вказано, а зазначені в ухвалі висновки є безпідставними. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акту, а його форми (реквізитів). Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора обов`язкових реквізитів, передбачених в цій статті.

Зауважує, що з обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК можливо встановити, що він містить, зокрема, формулювання обвинувачення стосовно кожного обвинуваченого із зазначенням правової кваліфікації дій кожного окремо, його форма та зміст відповідають вимогам ст. 291 КПК, а відтак вимоги КПК при складанні обвинувального акту дотримані.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд першої інстанції зазначив, зокрема, що в обвинувальному акті в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК прокурором не зазначено посилання на дату, час, місце та обставини саме настання смерті ОСОБА_11 , а натомість викладені обставини лише щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що свідчить про неконкретизованість пред`явленого обвинувачення.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується і вважає вказане суттєвим недоліком обвинувального акта, який впливає на право обвинувачених на захист про що наведені детальні мотиви в оскарженій ухвалі.

В апеляційній скарзі прокурор не наводить жодних доводів у спростування висновків суду про відсутність в обвинувальному акті дати, часу, місця та обставини настання смерті ОСОБА_11 , а відтак апеляційна скарга прокурора має бути залишена без задоволення, а ухвала суду - залишена без змін.

З іншими висновками суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті правової кваліфікації дій ОСОБА_8 , апеляційний суд не погоджується і вважає їх такими, що спростовуються змістом обвинувального акта, який дозволяє ОСОБА_8 розуміти за яким кримінальним законом кваліфікують його дії.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржене рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, і погоджується з тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, а доводи прокурора вважає необґрунтованими та не знаходить підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4