УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення до місця відбування покарання

20.09.2024

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

- прокурора ОСОБА_2

- представника відділу №34 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 (не з`явилася, подала заяву про розгляд подання без участі);

- засудженого ОСОБА_4 (не з`явився, належним чином повідомлений),

з огляду на приписи абзацу другого частини п`ятої ст. 539 Кримінального процесуального кодексу (неявка належно повідомлених осіб не перешкоджає судовому розгляду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання фахівця відділу №34 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про затримання та направлення до місць відбування призначеного покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, згідно з вироком, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 23.12.2021 року вироком Білозерського районного суду Херсонської області за частиною першою ст. 125, частиною першою ст. 162 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане подання, в якому фахівець відділу №34 філії Державної установи «Центр пробації» просить, на підставі частини четвертої ст. 57 Кримінально-виконавчого кодексу України (надалі - КВК), вирішити питання про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

І. Обґрунтування та підстави подання

Подання обґрунтовано тим, ОСОБА_4 перебуває на обліку відділу №34 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 31.01.2022 року.

09.02.2022 року за вих. №30/2/309-22 до Білозерського районного суду Херсонської області скеровано подання про направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі та особова справа №02/2022 на 12 арк.

Згідно повідомлення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2023 року №02-15/8323/23-Вих справа та матеріали з Білозерського районного суду Херсонської області за підсудністю не надходили, подання про направлення до місця відбування покарання не розглянуте. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала щодо ОСОБА_4 відсутня.

06.08.2024 засуджений повторно ознайомлений з порядком відбування покарання у виді обмеження волі, йому роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання та відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центру.

Того ж дня, засудженому видано припис про виїзд до місця відбування покарання: Державна установа «Крижопільський виправний центр (№113)» вул. Благовіщенська, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615. Згідно виданого припису ОСОБА_4 зобов`язаний самостійно прибути до 09.08.2024 року до місця відбування покарання.

У зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України ОСОБА_4 самостійно виїхати до місця відбування покарання не має можливості. Останньому роз`яснено, що матеріали відносно нього будуть направлені до Херсонського міського суду Херсонської області для вирішення питання про направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Ураховуючи викладене та керуючись ч.4 ст. 57 Кримінально-виконавчого кодексу України просимо затримати та направити засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі

ІІ. Мотиви Суду

Виконання вироку це завершальна стадія кримінального процесу, в якій вирок суду, що набрав законної сили, звертається до виконання і безпосередньо реалізуються рішення суду про покарання, про відшкодування шкоди, про виправдання і звільнення з під варти тощо та вирішуються питання, що виникають у зв`язку зі зверненням вироку до виконання і його виконанням.

Обов`язковість рішень суду є конституційним принципом правосуддя, що знайшов закріплення в статті 129 Конституції України. Умисне невиконання рішення, вироку, ухвали чи постанови суду, що набрали законної сили, або здійснення перешкод для їх виконання тягне кримінальну відповідальність, передбачену статтею 382 КК України.

Відповідно до частини першої та другої ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Приписами ст. 533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Отже вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_4 набрав законної сили 21.12.2024 року, яким його засуджено за частиною першою ст. 125, частиною першою ст. 162 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Відповідно до вищевказаних норма вирок підлягає виконанню.

З огляду на приписи ст. 80 КК України, якими встановлено, що особа звільняється від відбування покарання, зокрема, у виді обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом трьох років.

Суд вважає, що наразі підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за строками давності не має.

За вимогами ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За умовами п. 14 частини першої ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з частиною першою ст. 56 Кримінально-виконавчого кодексу України (надалі - КВК), особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

За правилами частини першої ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Кримінально-виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Відповідно до частини четвертої ст.57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Відповідно до частини п`ятої ст.57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до ст. 58 КВК України, строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Суд встановив, що ОСОБА_4 отримав припис та будучи ознайомленим з порядком слідування до місця відбування покарання у виді обмеження волі свідомо не з`явився до місця відбування покарання, без поважних причин.

Отже, Суд приходить до висновку, що подання органу пробації про затримання та направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі підлягає задоволенню.

З цих підстав,

керуючись статтями 369, 370, 372, 376, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Подання фахівця відділу №34 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про затримання та направлення до місць відбування призначеного покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі - задовольнити.

2. В порядку виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2021 року затримати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. У відповідності до статей 57, 58 Кримінально-виконавчого кодексу України після затримання направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2021 року за частиною першою ст. 125, частиною першою ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

4. При прибутті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання звільнити останнього з-під варти.

5. Початок строку відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 .

6. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час затримання та доставки до місця відбування покарання, із розрахунку, що один день тримання під вартою відповідає двом дням обмеження волі.

7. Копію ухвали направити прокурору, засудженому, а також відділу №34 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, Херсонському управлінню поліції ГУНП в Херсонській області для організації виконання.

8. Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її проголошення.

9. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1