У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 30.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 30.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання слідчої мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000565 внесеного 30.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до відомостей внесених до ЄРДР, громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші невстановлені особи на території Київської, Харківської та Чернігівської областей, вчиняють дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, вчинені в умовах воєнного стану.

Згідно відповіді на доручення ГВ КІБ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області встановлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який використовує н.м.т. НОМЕР_1 .

За отриманими даними ОСОБА_5 через мобільний додаток «Телеграм», який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який використовується з мобільним терміналом IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , здійснює листування з абонентським номером російського мобільного оператора НОМЕР_4 , який знаходиться у користуванні громадянина рф ОСОБА_6 , (рос. ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, в свою чергу, є діючим співробітником ДВКР ФСБ.

З`ясовано, що ОСОБА_5 , за відповідну грошову винагороду, здійснює збір та передачу ОСОБА_6 наступної інформації: фотокартки та відео зйомку військових об`єктів, інформацію по об`єкту (наявність техніки, людей та функціонування об`єкту).

28.08.2024 під час проведення огляду місця події, на відкритій місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

28.08.2024 ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим його протиправна діяльність була припинена.

29.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Вказаний мобільний телефон був оглянутий та визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, зважаючи на те, у вказаних речах, вилучених в ході проведення огляду місця події, є предмети, які містять на собі інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, керуючись вимогами ст.ст. 40, 84, 98, 170, 171 КПК України, слідча просить накласти арешт на мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

У судове засідання слідча не прибула, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також остання просила долучити до матеріалів справи протокол огляду речей від 29.08.2024 року.

Захисник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000565 внесеного 30.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Київської, Чернігівської областей, вчиняє дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, вчинені в умовах воєнного стану /а. с. 4-5/.

Слідчим суддею були досліджені додані до клопотання прокурора матеріали кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання: інформація щодо виявлення кримінального правопорушення від 17.07.2024 року, рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 17.07.2024 року, інформація від 12.08.2024 року щодо виконання доручення 51/12-5671а від 30.07.2024 року, інформація від 24.08.2024 року щодо виконання доручення 51/12-5671а від 30.07.2024 року, протокол огляду від 23.08.2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.08.2024 року, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 19.08.2024 року /а. с. 6-18, 31-35/.

Під час проведення огляду місця події, на відкритій місцевості поблизу будинку № 20 по вул. Федора Кричевського, виявлено та вилучено мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 /а. с.19-22/.

29.08.2024 на підставі постанови слідчого мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та оглянуто відповідно до протоколу огляду від 29.08.2024 р. /а. с.23-24/.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , може містити сліди вчинення кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А отже вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для арешту вказаного майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання слідчої підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 30.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, на відкритій місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон К15 Plus, чорного кольору, з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1