279/6352/24
1-в/279/791/24

У Х В А Л А

04 листопада 2024 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,за участю адвоката ОСОБА_3 , який приймає участь дистанційно, прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання, -
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 був засуджений вищевказаним вироком суду за те. що 17.092023 року перебуваючи у магазині "Аврора" за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав майно на загальну суму 468 гривень.
09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким декриміналізовані крадіжки, передбачені ст.185 КК України, якщо вартість чужого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Станом на 17.09.2023 року неоподаткований мінімум доходів громадян становив 2684 гривні, з урахуванням .чого вчинене засудженим діяння уже не являється злочином.
Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.
Просить звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.04.2024 року за ч.4 ст.185 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав. Зазначив, що покарання призначено засудженому ОСОБА_5 за правилами ст.71 КК України з урахуванням вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 2.12.2022 року, однак за даним вироком сума викраденого майна також не перевищує визначений законом №3886-ІХ розмір шкоди, що є кримінально караним.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ "Коростенська виправна колонія (№71) за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.04.2024 року , яким засуджений за ст.185 ч.4, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Строк покарання обчислюється з 19.08.2024 року.
За правилами ст.71 КК України остаточне покарання призначено ОСОБА_5 з урахуванням вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.12.2022 року, яким останній був засуджений за ст.185 ч.4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 3 роки.
Зі змісту вироків слідує, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення крадіжок чужого майна, вартість якого за вироком від 2.12.2022 року становила 1662, 50 гривень , за вироком від 22.04.2024 року 468 гривень.
09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).
Зокрема, вказаним законом викладено нову редакцію ст. 51 КУпАП.
Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
Тобто, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень і такі діяння не є кримінально караними, відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.
Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Вказаною нормою Закону передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень.
Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень.
Отже, відповідальність за ст.185 КК України може наставати лише в разі викрадення майна, вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2022 року становило 2481 гривень, а станом на 01.01.2023 року - 2684 гривень.
Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
У силу положень ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи вищезазначене, Закон №3886-ІХ, яким підвищена межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, з огляду на вартість викраденого майна, поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності .
Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діяння засудженого.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 зазначила, що питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Керуючись ст. 74 КК України, ст.537, 539 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.04.2024 року у кримінальному провадженні №742/473/24 за ст.185 ч.4, 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів.
Суддя: ОСОБА_1