УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/9650/21

Провадження № 1-в/638/915/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Королівства Марокко, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 30 червня 2021 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

встановив:

30 жовтня 2024 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 червня 2021 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Подання мотивовано тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок набрав законної сили 02.08.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 09.09.2021 року.

З метою інформування засудженого про порядок виконання покарання у виді штрафу, за адресою місця проживання засудженого: АДРЕСА_1 неодноразово за допомогою відділення «Укрпошта» направлялися відповідні повідомлення про необхідність сплати штрафу та повідомлення про це уповноважений орган з питань пробації, здійснювалися виходи за вказаною адресою.

Проте, інформації, щодо сплати призначеної суми штрафу від засудженого до уповноваженого органу з питань пробації не надходило. Водночас, уповноваженим органом з питань пробації здійснювалися усі необхідні заходи спрямовані на належне виконання вироку суду.

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_5 не надав до уповноваженого органу з питань пробації квитанцію про сплату штрафу у визначені законодавством строки, 02.09.2021 року, 24.01.2022 року, 17.06.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова були направлені подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідними ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.12.2021 року, 01.07.2022 року, 02.07.2024 року у задоволенні подань Уповноваженого органу з питань пробації було відмовлено.

Станом на теперішній час, квитанція про сплату штрафу від ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації так і не надійшла, встановити причини несплати штрафу останнім, не виявилось можливим. Згідно із наявними довідками УІАП ГУНП в Харківській області, які містяться в матеріалах особової справи ОСОБА_5 за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, який набрав законної сили 02 серпня 2021 року, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 02 серпня 2023 року та в цей період покарання у виді штрафу не було замінене іншим видом покарання.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить суд розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення подання та просила суд, розглянути справу без застосування засобів технічного фіксування судового процесу.

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 надала до суду заяву, я якій просила суд проводити розгляд даної справи без її участі, подання підтримує в повній мірі.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ніяких клопотань на адресу суду не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок набрав законної сили 02.08.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 09.08.2021 року.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, який набрав законної сили 02.08.2021 року, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 02.08.2023 року та в цей період покарання у виді штрафу не було замінене іншим видом покарання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тому, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні будь-які дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 червня 2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 червня 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, звільнити від призначеного за даним вироком покарання, відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1