№ провадження 1-кс/495/2304/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 року в якому він просив:

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 на автопотяг - спеціалізований вантажний сідловий тягач марки MAN TGX 24.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 ) та контейнеровоз до нього марки BURG BPO 12-27 CCXGXOO, реєстраційний номер НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 ), в частині скасування заборони відчуження означених транспортних засобів.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

СВ №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001491 від 16.12.2023 за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Фактичні обставини такого кримінального провадження зводяться до події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 15.12.2023 на автодорозі М-15 «Одеса-Рені», 117 км+130 м, в смт Сарата, Білгород-Дністровського району Одеської області за участі водія автопотягу «MAN TGX 24.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 та пішохода ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на автопотяг спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 24.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також контейнеровоз до нього марки «BURG BRO12-27 CCXGXOO», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2024 частково задоволено клопотання зацікавленої сторони та скасовано арешт з вказаних транспортних засобів в частині заборони користування та розпорядження ними, в частині скасування заборони відчуження наведеного майна відмовлено.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 накладення арешту майна на відповідні транспортні засоби обумовлювалося необхідністю забезпечення збереження речових доказів та забезпечення проведення відповідних експертних досліджень.

Заявник зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження наразі усі необхідні процесуальні дії здійснені, процесуальні рішення прийняті, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, дія заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині заборони відчуження зазначених у клопотанні транспортних засобів не скасована.

Відтак, наразі попри факт закриття кримінального провадження, права та свободи ОСОБА_3 продовжують безпідставно обмежуватися, що не узгоджується з завданнями кримінального провадження та його основними засадами.

Позиції сторін.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, надав заяву за вхідним 31308/24-Вх від 04.11.2024 про розгляд клопотання за його відсутністю.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був повідомлений. Від слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001491 згідно якого розслідування кримінального правопорушення закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (вхідний за № 31438/24-Вх).

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001491 надано належним заявником.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 19.12.2023 винесено ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було подано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001491 від 16.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено, накладено арешт на тимчасово вилучене 16.12.2023 майно, а саме:

- автопотяг - спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 24.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 зареєстрований 25.05.2023, належить ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 );

- контейнеровоз до нього марки «BURG BPO 12-27 CCXGXOO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , червоного кольору (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 зареєстрований 25.05.2023, належить ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), який перебував під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , та знаходиться на тимчасовому зберіганні майданчика ВП № 1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, смт Сарата, вул. Ігнаца Ліндла, 42 з метою збереження речових доказів та проведення експертиз.

Спеціалізований вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 24.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 зареєстрований 25.05.2023, належить ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Контейнеровоз марки «BURG BPO 12-27 CCXGXOO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 зареєстрований 25.05.2023, належить ОСОБА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

04.01.2024 ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 по справі 495/13702/23, провадження 1-кс/495/16/2024 скасовано арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 по справі 495/13702/23, провадження 1-кс/495/2713/23 в частині заборони користування та розпорядження зазначеними вище транспортними засобами.

Слідчий суддя зазначає, що від слідчого відділення №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001491 згідно якого кримінальне провадження 28.06.2024 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (вх. за № 31438/24-Вх).

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Представник власника майна вказує на те, що відпала необхідність у застосуванні заходу, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ,який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

З огляду на те, що кримінальне провадження закрито на підставі положень п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів та проведення експертиз, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність необхідності подальшого застосування арешту.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 по справі 495/13702/23, провадження 1-кс/495/2713/23 в частині заборони відчуження транспортними засобами:

- автопотягу - спеціалізованого вантажного сідлового тягачу марки «MAN TGX 24.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, котрий згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 зареєстрованого 25.05.2023;

- контейнеровозу марки «BURG BPO 12-27 CCXGXOO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , червоного кольору (згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 зареєстрованого 25.05.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1