Справа № 643/4555/17
Провадження № 1-в/643/331/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали клопотання (подання) Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду у відповідність до закону відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має базову середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з ви

пробуванням на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

УСТАНОВИВ:

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду із клопотанням (поданням), в якому просить привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону.

В обґрунтування клопотання (подання) зазначається, що у зв`язку із набранням 09.08.2024 чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), з урахуванням вартості предмета злочину та в силу вимог ст. 5 КК України скасовується кримінальна протиправність діяння, за яке ОСОБА_3 був засуджений згідно вищевказаного вироку суду.

Також, посилаючись на положення ч.2 ст. 74 КК України, ініціатор подання вказує, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ухвалою суду від 27.09.2024 розгляд подання призначено на 30.09.2024 на 16 год 00 хв, а в подальшому відкладено на 23.10.2024 на 15 год 00 хв, у зв`язку із відсутністю даних про належне повідомлення ОСОБА_3 .

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій подання підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відтак суд вважає за можливе розглянути клопотання (подання) за відсутності вищевказаних осіб.

Дослідивши клопотання (подання) та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Вирішуючи питання, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Отже, внесені Законом № 3886-IX зміни, мають зворотну дію в часі та підлягають застосуванню до засуджених, які вчинили кримінальне правопорушення до набрання чинності вказаним Законом.

Водночас, розглядаючи зазначене клопотання (подання) органу пробації, суд позбавлений можливості встановити обставини, які мають суттєве значення при вирішенні питання про приведення вироку суду у відповідність до закону.

Як вбачається зі змісту вироку Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 , засудженому було призначене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

В силу вимог ч.1 ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує, серед іншого, здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років;

Згідно з ч.3 ст. 10 Закону України «Про пробацію» орган пробації під час наглядової пробації реалізовує пробаційні програми стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду або звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Положенням ч.2 ст. 165 КВК України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Водночас, відповідно до ч.2 ст. 166 КВК України, у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вирішення зазначених питань здійснюється у порядку, визначеному Розділом VIIІ КПК України.

Отже, за результатами нагляду за засудженим (упродовж з 16.01.2018 по 07.11.2019) орган пробації зобов`язаний прийняти одне з двох рішень: звернутись до суду із поданням про скасування звільнення засудженого від відбування покарання або про звільнення засудженого від призначеного покарання.

Проте, звертаючись 19.09.2024 із клопотанням (поданням) про приведення вироку суду відносно ОСОБА_3 у відповідність до закону, орган пробації не надав відомостей про ухвалене судом рішення за наслідками закінчення строку випробування, який сплив 07.11.2019.

Таким чином, матеріали клопотання (подання) не відповідають вимогам чинного законодавства, що позбавляє суд можливості, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, об`єктивно з`ясувати обставини справи і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення по суті клопотання.

Вирішуючи питання щодо процесуального рішення, яке має бути ухвалено за таких обставин, суд керується таким.

Положеннями Розділу VIII КПК не передбачено наслідки подання клопотання (подання), яке оформлене з порушенням вимог чинного законодавства України.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 0306/7567/12, коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена ч.6 ст. 9 КПК України, згідно з якою коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені ч.1 ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд повертає обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, суд повертає клопотання (подання) як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості на його підставі об`єктивно з`ясувати обставини справи і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення по суті у встановлений законодавством строк.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення клопотання (подання) не перешкоджає повторному зверненню з клопотанням (поданням) до суду.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання (подання) Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 07.11.2017 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону - повернути Салтівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Роз`яснити Салтівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, що повернення клопотання (подання) не перешкоджає повторному зверненню з клопотанням (поданням) до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1