ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 29 липня 2024 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши письмові матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з скаргою на бездіяльність прокурора ОСОБА_3 посилаючись на те, що СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000231 від 01.09.2020, правова кваліфікація за ч. 2 ст. 125 КК України та в кримінальному провадженні № 0000042 від 09.06.2023, правова кваліфікація за ч. 2 ст. 125 КК України.

15.07.2024 року скаржник перебуваючи на особистому прийомі подала прокурору ОСОБА_3 клопотання про вчинення відповідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по зазначеним у клопотанні трьом пунктах. До цього часу не отримала прийнятого рішення прокурором. Просить зобов`язати прокурора ОСОБА_3 , розглянуть її клопотання і задовольнити його у строк визначений ст. 220 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити, виходячи із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ч. 1 ст. 24 КПК).

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Брула Гомез де ла Торе проти Іспанії» (Brulla Gomez de la Torre v. Spain) від 19.12.1997).

Відтак порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, за змістом якого подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов її прийнятності у чіткій відповідності з вимогами процесуального закону.

Відповідно до ст. 303 КПК України, передбачено категорія рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Вищевказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із поданої скарги, що така містить вимоги, а саме: зобов`язати прокурора розглянути клопотання і задовольнити його за наявності відповідних підстав у строк визначений ст. 220 КПК України.

Разом з тим, клопотання подане прокурору містило вимоги щодо вжиття прокурорського реагування до начальника СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області щодо невідкладного призначення та надання доручення на здійснення дізнання іншому дізнавачу; ініціювати перед керівником СД Фастівського РУП ГУ НП в Київській області питання про відсторонення дізнавача з підстав упередженого ставлення та неефективного досудового розслідування кримінального провадження.

В силу вимог п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає лише рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, яке в силу ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова (ч. 2 ст. 220 КПК України).

Натомість матеріали скарги не містять постанови прокурора, а вищевказані вимоги скарги зводяться до незгоди скаржника із відомостями, викладеними в листі, який було їй направлено.

Оскільки заявником висловлена її незгода невжиття прокурором заходів реагування до дізнавача за порушення службової дисципліни, що не віднесені до компетенції слідчого судді, а тому вважаю, що доводи скарги виходять за межі оскарження рішення, дій та бездіяльності прокурора, вичерпний перелік яких зазначений у ст. 303 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною другою статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст.304КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене та керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки така подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, а слідчий суддя неможе виходитиза межі визначених КПК України повноважень.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 24, 26, 303, 304, 308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано, а у разі її подання, після закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу залишено без змін.

Слідчий судя ОСОБА_1