№ 207/5729/24
№ 1-кп/207/430/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000197 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (на цей час вул. Польська) та мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.05.2012, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 (змінила прізвище на ОСОБА_5 у зв`язку з укладенням 03.01.2023 шлюбу з ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання і до повноліття, а саме з 28.12.2012.

Однак ОСОБА_4 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 01.06.2019 року по 21.10.2024 року аліменти на утримання сина не сплачував, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної соціальної допомоги по безробіттю не звертався, будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, участі у її вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.06.2019 року по 21.10.2024 року у сумі 195409,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 01.06.2024 року по 21.10.2024 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 64 місяця відповідних платежів, у розмірі 195409,10 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста дев`ять гривень десять копійок).

Таким чином, у період часу з 01.06.2019 року по 21.10.2024 року включно, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що йому відомо, що згідно з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 2012 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів) до його повноліття на користь ОСОБА_5 (на теперішній час ОСОБА_5) ОСОБА_5 . Аліменти він сплачував до червня 2019 року, а потім втратив роботу. Аліменти не сплачував у зв`язку із тим, що не був офіційно працевлаштований та не мав фінансової можливості. Тривалий час він взагалі не працював, так як не міг знайти роботу, тому його утримувала його мати. На теперішній час він знайшов роботу та вживає заходів до офіційного працевлаштування.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з 15.09.2006 по 03.04.2012 вона перебувала в офіційному шлюбі з

ОСОБА_4 . Від спільного шлюбу у них є син

ОСОБА_6 . Сімейне життя з ОСОБА_4 не склалося та 03.04.2012 року вони розлучилися. У лютому 2012 року вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_4 та в травні 2012року Заводський районний суд м.Дніпродзержинська ухвалив рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь на утримання ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), з дня подання і до повноліття дитини.

Після ухвалення рішення суду ОСОБА_4 аліменти сплачував, оскільки працював офіційно, але потім він звільнився з роботи та починаючи з червня 2019 року перестав їх платити у зв`язку з чим станом на 21.10.2024 року утворилась заборгованість у сумі 195409,10 грн.

Після того як вони розійшлися з ОСОБА_4 вони не спілкуються, матеріальної чи будь-якої іншої допомоги на утримання дитини ОСОБА_4 не надавав, подарунків на свята не дарував, життям дитини не цікавився. На застосуванні до ОСОБА_4 суворого покарання вона не наполягає, просто хоче, щоб він сплачував аліменти.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 23.08.2024 р., в якій вона просить вжити заході до свого колишнього чоловіка гр. ОСОБА_4 , який не сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини з 2019 року (ар.с.20);

- рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.05.2012 року по справі №415/1570/12 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня подання і до повноліття (ар.с.188);

- виконавчим листом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.05.2012 року по справі №415/1570/12 відповідно до якого стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання і до повноліття, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 28.02.2012 року (ар.с.28);

- постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2016 р. ВП НОМЕР_2, відповідно до якої 17.05.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання і до повноліття, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 28.02.2012 року. (ар.с.66 зворотна частина);

- постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 14.09.2017 р., відповідно до якого виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання малолітної дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято до провадження Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ар.с.75 зворотна частина);

- розрахунком заборгованості (ар.с.162) виданим Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якого за період часу з червня 2019 року по 21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 нараховано до сплати аліменти в сумі 195409,10 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста дев`ять грн.) 10коп.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 01.03.2021 року з діагнозом : Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності - F11.2 відповідно до міжнародної класифікації хвороб - 10 «Психічні розлади та розлади поведінки» (клас.V) 1999 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Таке покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1