Справа 688/5392/24
№ 1-кс/688/2406/24
Ухвала

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0001935 від 17 листопада 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали у ОСОБА_8 належне тому майно.

Так, 17 листопада 2024 року, близько 17 год 40 хв, ОСОБА_8 зустрівся поблизу входу в ТЦ «Стратон» в м. Шепетівка з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , де в них виник словесний конфлікт. В подальшому, з метою врегулювання конфлікту ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 попрямували по вул. Некрасова в м. Шепетівка, в сторону р. Гуска, де, підійшовши до металевого містка через річку, під приводом раніше виниклого конфлікту, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-IX від 07 листопада 2024 року, ОСОБА_7 наніс один удар правою рукою в груди потерпілого ОСОБА_8 , після чого той впав на землю та ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 одночасно нанесли ще не менше 5-6 ударів в область тіла й голови, та ОСОБА_7 , відкрито заволодів навушниками марки «JBL» чорного кольору вартістю 700 грн, які злетіли з голови потерпілого.

В цей час потерпілий скориставшись тим, що останні відволіклись почав втікати в напрямку вул. Річна, однак ОСОБА_7 та ОСОБА_6 його наздогнали та повалили на землю.

Надалі, ОСОБА_6 підняв із землі потерпілого за куртку та наніс один удар кулаком в ділянку щелепи з лівого боку, від чого останній знову впав на землю. Не зупиняючись на цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли щонайменше 4 удари по тілу потерпілого.

Надалі, ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, наказав віддати йому мобільний телефон марки «Realme Note 50», вартістю 2300 грн, з сім - карткою ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону НОМЕР_1 , вартістю 100 грн, на що останній, переживаючи за своє життя та здоров`я, погодився.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, відкрито, способом, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи належними потерпілому ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Realmе Note 50», вартістю 2300 гривень, з сім - карткою ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону НОМЕР_1 , вартістю 100 гривень та навушниками марки «JBL», вартістю 700 гривень, чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 3100 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

17 листопада 2024 року, о 20 год 40 хв, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18 листопада 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17 листопада 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17 листопада 2024 року; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого від 17 листопада 2024 року; протоколами впізнання за участі потерпілого від 17 листопада 2024 року; висновку експерта № 378 від 18 листопада 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 17 листопада 2024 року; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 18 листопада 2024 року та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

На даний час наявні обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обумовлюють необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, та у випадку визнання його винним у вчиненні даного злочину, йому загрожує призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, більш того, усвідомлюючи суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання. Крім того, підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, з метою зміни останнім показань в сторону покращення свого становища, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи як от вигляді домашнього арешту, особистої поруки та особистого зобов`язання не в змозі будуть запобігти потенційній реалізації вищевказаних ризиків.

Крім того, з урахуванням ч.4 ст.183 КПК України та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, існує необхідність не застосовувати заставу до підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат та підозрюваний в судовому засіданні заперечили проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0001935 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 4 ст. 186 КК України.

17 листопада 2024 року, о 20 год 40 хв, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18 листопада 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав 19 листопада 2024 року о 12 год 19 хв., а його захисник - 19 листопада 2024 року о 14 год 09 хв.

З наданих слідчим доказів, а саме: протоколу огляду місця події від 17 листопада 2024 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17 листопада 2024 року; протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого від 17 листопада 2024 року; протоколу впізнання за участі потерпілого від 17 листопада 2024 року; висновку експерта № 378 від 18 листопада 2024 року; протоколу затримання ОСОБА_6 від 17 листопада 2024 року; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18 листопада 2024 року та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження, вбачається обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Попри це, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено достатніх доказів, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, оцінюючи ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, яким слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не наведено підстав, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

Не надано слідчим і прокурором доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного на потерпілого. Як вбачається з клопотання, на теперішній час проведено його допит щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, де останній не вказав на те, що підозрюваний яким-небудь чином намагався вплинути на нього.

Отже, достатніх доказів, які б вказували на наявність зазначених у клопотанні ризиків, слідчому судді не надано, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для обрання виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а обрання такого запобіжного заходу може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та здійснює догляд за бабусею з якою разом проживає.

З урахуванням обставин справи та відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий судя -

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 січня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи;

- заборонити спілкуватися з потерпілим в даному кримінальному провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, направити для виконання і контролю - органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та в Шепетівську окружну прокуратуру - до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено22 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9