Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4013/2024 У Х В А Л А
01.11.2024р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Херсон Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
18.09.2024 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити останньої письмове повідомлення про підозру від 18.09.2024 у день його складання, таке повідомлення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та повістки про виклик на 23.09.2024, 24.09.2024, 25.09.2024, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, 18.09.2024 на офіційному сайті «Офіс Генерального прокурора» та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 23.09.2024, 24.09.2024, 25.09.2024.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_6 , являючись громадянкою України, будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Херсонської області збройними силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 29.08.2022, реалізуючи прямий умисел, прийняла пропозицію та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: так званого « начальника отдела финансового и бухгалтерского учета, главного бухгалтера Министерства информационной политики Херсонской области», створеного після реорганізації «Департамента» у «Министерство», постановою т.зв. «Совета министров Правительства ВГА Херсонской области» від 29.08.2022 №16-пп.
ОСОБА_6 , зайнявши вказану вище посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції щодо ведення бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності «Министерства информационной политики Херсонской области», нарахування та виплати заробітної плати, премій тощо працівникам, складання на підставі даних бухгалтерського обліку фінансової та бюджетної звітності, має право підпису розпоряджень про здійснення казначейських платежів та інших документів при здійсненні операції по банківському особовому рахунку т.зв. «Министерства».
Встановлено, що у листопаді 2022 року, після звільнення м. Херсон Збройними Силами України, утворене окупаційною владою «министерство информационной политики Херсонской области» було переміщене на тимчасово окуповану територію Херсонської області до Генічеського району та до м. Генічеськ, де ОСОБА_6 , яка, підтримуючи рішення та дії окупаційної влади, добровільно виїхала на тимчасово окуповану країною агресором частину лівобережної частини Херсонської області, продовжила виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на посаді «начальника отдела финансового и бухгалтерского учета, главного бухгалтера Министерства информационной политики Херсонской области».
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянка України ОСОБА_6 за повістками на виклики до слідчого не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала.
За наявною інформацією оперативних підрозділів СБ України, а також відповідно до показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у листопаді 2022 року, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, виїхала на тимчасову окуповану територію Херсонської області, куди евакуювався окупаційний орган влади «министерство информационной политики Херсонской области», де перебуває по теперішній час та продовжує свою злочинну діяльність, співпрацюючи з окупаційною владою.
У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що громадянка України ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.
30.09.2024 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_6 , проведення якого доручено оперативним співробітникам ВКІБ УСБУ в Херсонській області.
Поряд із цим наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник вирішення питання про обрання запобіжного заходу поклав на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. А наступним етапом - після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.
На відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді. За такої нормативної регламентації при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи оголошена особа в міжнародний розшук (або перебуває на тимчасово окупованій території України).
Таким чином, слідчий суддя досліджує ці обставини в світлі конкретних обставин цієї справи.
Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.09.2024 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити останньої письмове повідомлення про підозру від 18.09.2024 у день його складання, таке повідомлення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та повістки про виклик на 23.09.2024, 24.09.2024, 25.09.2024, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, 18.09.2024 на офіційному сайті «Офіс Генерального прокурора» та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 23.09.2024, 24.09.2024, 25.09.2024.
Громадянка України ОСОБА_6 за повістками на виклики до слідчого не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала.
За наявною інформацією оперативних підрозділів СБ України, а також відповідно до показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у листопаді 2022 року, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, виїхала на тимчасову окуповану територію Херсонської області, куди евакуювався окупаційний орган влади «министерство информационной политики Херсонской области», де перебуває по теперішній час та продовжує свою злочинну діяльність, співпрацюючи з окупаційною владою.
У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що громадянка України ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.
30.09.2024 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_6 , проведення якого доручено оперативним співробітникам ВКІБ УСБУ в Херсонській області.
Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, характеру вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із добровільним зайняттям посади так званого «начальника отдела финансового и бухгалтерского учета, главного бухгалтера управления», на якій здійснювала реалізацію рішень та дій держави-агресора та її окупаційної адміністрації; зважаючи на те, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, де продовжує займатись злочинною діяльністю; фактично вже вживає заходів, направлених на ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду, у зв`язку з чим оголошена у розшук; зважаючи на те, що останній відомі свідки її протиправних дій та інші фігуранти злочинної діяльності, за такого слід погодитись із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, які в умовах оголошеного воєнного стану в Україні є більш ніж вагомим.
Таким чином запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -

Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження, розглянути за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1