Справа № 462/1259/15-к
пр.№ 1-в/464/131/24
У Х В А Л А

16 вересня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Сихівського районного суду м.Львова від 28 лютого 2017 року. В обґрунтування клопотання покликається, що з урахуванням положень ст.80 КК України перебіг строку давності виконання вироку Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року відносно нього закінчився 29 лютого 2022 року, не виконання обов`язків за вироком суду не свідчить про його ухилення від відбування покарання, кримінальних правопорушень у вказаний період, він не вчиняв.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 серпня 2024 року таку передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив таке задоволити. Прокурор ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом установлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року за ч.3 ст.190 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні подання органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2022 року, залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року, задоволено подання органу пробації та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 травня 2023 року, залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

За вимогами ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Разом з тим, за приписами ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

В означених випадках після з`явлення особи перебіг строку продовжуються і замість термінів, передбачених пунктами 1-3 частинами першої статті 80 КК , застосовуються інші, вдвічі довші. Остаточний строк давності шляхом додавання подвійної тривалості відповідного диференційованого терміну й ухилення часу від виконання покарання (п.36 постанови Великої Палати Верховного суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20).

Як вбачається з матеріалів справи вирок Сихівського районного суду м.Львова від 28 лютого 2017 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.190 КК України, набрав законної сили 30 липня 2017 року та виконувався Залізничним РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, де з 03 травня 2017 року засуджений ОСОБА_4 перебував на обліку у зв`язку із відбуванням покарання з випробуванням.

Таким чином, ОСОБА_4 згідно з обвинувальним вироком суду є засудженою особою, яка відбувала покарання з випробуванням.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України строк виконання обвинувального вироку щодо нього становить 5 років.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання з випробуванням, перебував у розшуку за ініціативою органу, який виконував щодо нього вирок суду.

Так, Залізничним РВ з питань пробації 03 липня 2019 року було скеровано подання до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів щодо засудженого ОСОБА_4 . Орган пробації 23 грудня 2019 року отримав інформацію про те, що засуджений ОСОБА_4 оголошений у розшук. 03 листопада 2021 року засудженого ОСОБА_4 було розшукано та доставлено до Залізничного РВ з питань пробації.

Ураховуючи наведене, строк виконання вироку Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 , встановлений у п.3 ч.1 ст.80 КК України подвоївся, тобто такий строк не закінчився 29 лютого 2022 року, як стверджує засуджений. Більше того, клопотання засудженого ОСОБА_4 фактично зводиться до незгоди з ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22 вересня 2022 року та ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03 травня 2023 року, які набрали законної сили.

За наведеного, у зв`язку із ухиленням особи від відбування призначеного їй покарання у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.369-372, 532, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала суду проголошена о 10.10 год 17 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1