Провадження 1кп-932/742/24
УХВАЛА

Іменем України

2 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000015, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.12.2024 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки він вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, він завжди з`являвся до слідчого та прокурора, сприяв розкриттю злочинів та раніше за іншими кримінальними правопорушеннями не порушував запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того він має бажання вступити до лав ЗСУ.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та кримінальних проступків, він раніше неодноразово судимий, він не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 може ухилитися та переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважала недоцільним, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних проступків та тяжкого корисливого злочину, який він вчинив у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, він не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, а також стадії процесу, коли потерпілий та свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, який не має бездоганної репутації у суспільстві, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, а обраний відносно останнього запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, особистості обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора і продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 30 січня 2025 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі 20розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1