ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2540/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003508 від 11 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 263, частиною першою статті 263-1 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 з можливістю визначення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначає слідчий в обґрунтування клопотання, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 11 серпня 2024 року близько 13 год. 50 хв., перебуваючи за місцем проживання, а саме буд. АДРЕСА_1 , переглядаючи в своєму мобільному телефоні спільний чат мешканців вулиці, побачив повідомлення з фотозображенням викинутих пакетів сміття в неналежному місці, підозрюючи осіб які могли дане сміття викинути, на цьому підґрунті у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого і спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, близько 13 год. 55 хв., діючи умисно, та з метою вчинення хуліганських дій попрямував до буд. АДРЕСА_2 , при цьому взявши з собою предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пістолет моделі «ВІЙ» калібру 9 мм Р.А., який слугує для відстрілу гумових куль.

У вказаний час перебуваючи біля паркану буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, дістав самозарядний пістолет моделі «ВІЙ» калібру 9 мм Р.А., який призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими кулями, який мав при собі, та направив його у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка стояла поряд, тим самим створив реальну загрозу для життя та здоров`я останніх, а також громадян, які знаходились навколо.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виразилось у тому, що останній ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи, що на території України запроваджений військовий стан, тримаючи у правій руці пістолет моделі «ВІЙ» калібру 9 мм Р.А., який призначений для стрільби патронами не смертельної дії, спорядженими гумовими кулями, висловив в нецензурні лексиці команду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо негайного прибирання сміття, та на підтвердження своїх дій здійснив один постріл в землю.

В цей час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи наляканими діями ОСОБА_4 , сприйнявши його хуліганські дії із застосуванням зброї як реальну загрозу для свого життя та здоров`я виконали команду останнього та прослідували до місця де перебувало сміття, однак ОСОБА_4 , почав їх переслідувати та здійснив ще два постріли із зазначеного пістолету в землю, після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у встановлений законом порядок придбав карабін який належить до нарізної вогнепальної зброї моделі «АКМС-МФ», калібру 7,62х39, а в подальшому отримав дозвіл на носіння та зберігання вищевказаної зброї № 2319, виданий ГУМВС України в Київській області від 27.02.2006 року.

У подальшому, в березні місяці поточного року, але не пізніше 11.03.2024 ОСОБА_4 , з метою продовження дозволу особисто звернувся до директора Київського НДЕКЦ МВС України з відповідними заявами, після чого, з метою проведення відстрілу належної йому зброї «АКМС-МФ», серії НОМЕР_1 , калібру 7,62 НОМЕР_2 , зброя була перевірена спеціалістами Київського НДЕКЦ МВС України на стан технічної придатності та відстріляна і на момент огляду несанкціонованих змін в конструкції зброї не виявлено, про що було видано довідку про відстріл зброї № 5725.

Після чого, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, незаконно, при не встановлених на даний час слідством місці та часу самостійно вніс конструктивні зміни саморобним способом в належний йому карабін моделі «АКМС-МФ», калібром 7,62x39 мм, з серійним номером НОМЕР_1 , 1977 року випуску, а саме: встановлення автоспуску, встановлення виступу шептала одиночного вогню, видалення важілю механізму блокування спускового гачка при складеному прикладі, видалення блокатору прапорця запобіжника на прикладі, видалення обмежувача відкритого секторного прицілу для стрільби до 300 м та встановлення рукоятки з полімерного матеріалу, що не відповідає вимогам до мисливської вогнепальної зброї в п. 4.4, п. 4.13.2 галузевого стандарту «ЗБРОЯ СПОРТИВНА ТА МИСЛИВСЬКА ВИМОГИ БЕЗПЕКИ.МЕТОДИ ВИПРОБУВАНЬ НА БЕЗПЕКУ ГСТУ 78-41-002-97, який ОСОБА_4 умисно незаконно переробив та зберігав без відповідного дозволу за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , допоки 11.08.2024 о 22 год. 28 хв. не був виявлений та вилучений працівниками Дарницького УП ГУНП в м. Києві, під час проведення огляду.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконній переробці вогнепальної зброї та незаконному зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у встановлений законом порядок придбав карабін, який належить до нарізної вогнепальної зброї, а саме карабін «МКЕ T94SD21A2» № НОМЕР_3 , калібру 9х21 та отримав дозвіл на носіння та зберігання вищевказаної зброї.

У подальшому, в березні місяці поточного року, але не пізніше 11.03.2024 ОСОБА_4 , з метою продовження дозволу особисто звернувся до директора Київського НДЕКЦ МВС України з відповідними заявами. Після чого, з метою проведення відстрілу належна йому зброя - карабін «МКЕ T94SD21A2» № НОМЕР_3 , калібру 9 НОМЕР_4 , була перевірена спеціалістами Київського НДЕКЦ МВС України на стан технічної придатності та відстріляна та на момент огляду несанкціонованих змін в конструкції зброї не виявлено, про що було видано довідку про відстріл зброї № 5726.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, незаконно, при не встановлених на даний час слідством місці та часу самостійно вніс зміни в належний йому карабін моделі «МКЕ T94SD21A2» № НОМЕР_3 , калібру 9x21, а саме в його конструкцію шляхом встановлення саморобним способом складного прикладу промислового виробництва, де довжина карабіну у складному положенні прикладу - 590 мм, і в такому положенні прикладу карабін має можливість для проведення пострілів, що не відповідає вимогам до мисливської вогнепальної зброї в п.4.4 галузевого стандарту «ЗБРОЯ СПОРТИВНА ТА МИСЛИВСЬКА ВИМОГИ БЕЗПЕКИ.МЕТОДИ ВИПРОБУВАНЬ НА БЕЗПЕКУ ГСТУ 78-41-002-97, який ОСОБА_4 , умисно, незаконно переробив та зберігав без відповідного дозволу, за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , допоки 11.08.2024 о 22 год. 28 хв. не був виявлений та вилучений працівниками Дарницького УТІГУНП в м.Києві, під час проведення огляду.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконній переробці вогнепальної зброї та незаконному зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України.

09 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України.

Як зазначає слідчий, наявність підозри у вчиненні інкримінованих злочинів обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколами огляду місця події; висновками судово-балістичної експертизи; протоколами огляду відеозаписів; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, може спонукати до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка підтверджується тим, що потерпілі і свідок надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, а тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вбачає у тому, що враховуючи зухвалість вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, може спонукати останнього до вчинення нових злочинів.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що вони не будуть дієвими та не зможуть перешкодити наявним ризикам.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти клопотання, наголошував на обставинах вчинення цього кримінального правопорушення, яке було зумовлено протиправними діями потерпілих, вказав, що зазначав про необґрунтованість ризиків з урахуванням характеризуючих підозрюваного обставин, а саме участі його заходах для забезпечення оборони України, та його стану здоров`я, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням свободи.

Підозрюваний у наданих запереченнях підтримав позицію захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані підозрюваним і долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003508, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2024року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

09 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, оскільки додані до клопотання слідчого та досліджені у судовому засіданні матеріали досудового розслідування містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливості вчинити інше правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, періодично залишає місто Київ для виконання завдань Навчального центру КП «ДГВ» ДВ № 42 ТГ м. Києва «Легіон Оболонь», підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років та усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, а тому слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на існування ризику переховування не є явно необґрунтованими та безпідставними.

Водночас при оцінці ступеню цього ризику суд враховує вік підозрюваного, його позитивну характеристику за місцем виконання службових обов`язків, наявність міцних соціальних зв`язків, зумовлених перебуванням на посаді заступника начальника Навчального Центру комплексної підготовки «ДГВ» ДФТГ № 42 м. Києва «Легіон Оболонь».

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на потерпілих і свідків, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Беручи до уваги зухвалість вчинених злочинів, наявність у підозрюваного відомостей про їх місце проживання, водночас відсутність відомостей, що після вчинення злочину та початку досудового розслідування він намагався вплинути на свідків чи потерпілих, слідчий суддя вважає доведеним прокурором ризик впливу на свідків та потерпілих з метою спонукання до ненадання, зміни показань, перекручування або спотворення обставин.

Слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а мотиви прокурора в обґрунтування цього ризику ґрунтуються лише на припущенні.

Хоча вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, а також існування передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України ризиків є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, втім слідчий суддя вважає, запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Такий запобіжний захід під загрозою можливості застосування більш жорсткого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 60 днів, тобто до 09 листопада 2024 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у період доби з 20 год 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком до 09 листопада 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за мiсцем його проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1