Справа № 148/2308/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000306 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Ширяївський район Одеська область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Біля 00:30 год 22.08.2024 ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 та заздалегідь знаючи, що на території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в гаражному приміщенні знаходиться автомобіль марки «ЗАЗ 11028» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , та в останнього виник раптовий злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження навісного замка проник до гаражного приміщення, де знаходився автомобіль марки «ЗАЗ 11028» державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 29659,50 грн, після чого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, шляхом з`єднання електропроводів завів двигун та виїхав з території домогосподарства, тим самим розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним визнаються і не оспорюються і надав показання, що 22.08.2024 у нічний час доби, проходив по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаючи, що на території домогосподарства, яке належить ОСОБА_7 в гаражному приміщенні знаходиться автомобіль марки «ЗАЗ», зламав навісний замок, проник до гаражного приміщення, вкотив автомобіль на вулицю та шляхом з`єднання електропроводів завів двигун та поїхав в напрямку с. Холодівка, щоб кинути сітки та зловити рибу. На ранок хотів повернути автомобіль, однак заснув та залишив його на подвір`ї у своєї однокласниці. В скоєному щиро розкаявся просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд кримінального провадження без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити не суворе відповідно до закону.

Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднане з проникненням в інше приміщення, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, останній у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 93), за місцем проживання характеризується з негативної сторони (а.с. 97), в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 94, 95), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.

Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи, що користувачем автомобіля є особа похилого віку, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк відбутого покарання попереднє ув`язнення з 23.08.2024.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено до 20.12.2024, включно підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 12738,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, 289 КК України, ст. 349, 369-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 23.08.2024 по 28.11.2024, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Початок відбування строку покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 12738,80 грн (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім гривень вісімдесят копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.08.2024 скасувати.

Речові докази, а саме: транспортний засіб марки «ЗАЗ 11028» державний номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, VIN № НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.12.2005 належить ОСОБА_8 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_4 повернути користувачу ОСОБА_7 .

Речові докази: 2 запахових сліди з поверхні керма автомобіля, запаховий слід з поверхні ручки перемикання коробки передач, запаховий слід з поверхні внутрішньої ручки водійських дверей, запаховий слід з дротів запалювання, сліди пальців рук з поверхні капоту, слід пальців рук з поверхні водійських дверей з зовнішньої сторони, сліди пальців рук з поверхні пасажирських дверей з зовнішньої сторони, фотофрагмент сліду протектора шин ТЗ з підлоги гаража, навісний замок, сліди пальців рук з внутрішньої частини воріт гаража, змив з поверхні навісного замка, змив з ручки вхідних воріт гаража (з зовнішньої сторони), запах з поверхні навісного замка, запах з ручки вхідних воріт гаража (з зовнішньої сторони), змив з металевої засувки воріт до подвір`я, запах з металевої засувки воріт до подвір`я, які було вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя: