У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , адвоката - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 26.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.2 ст.372, ч.3 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

17.09.2024 адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000055 від 26.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч.2 ст.372, ч.3 ст.369 КК України.

Свої вимоги мотивувавала тим, що 26.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Вважає, що твердження, викладені у повідомленні ОСОБА_4 про підозру не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про підозру, що передбачено вимогами п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Вважає, що повідомлення про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Проте, вважає, що на момент винесення рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_4 відсунуті вказані вище елементи в системі і в сукупності доказів , що свідчить відсутність всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи та здійснення досудового розслідування та відповідно складене повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Разом з цим вважає, що повідомлення про підозру суперечить вимогам КПК України, оскільки складено неналежним суб`єктом досудового розслідування.

Всупереч вимогам КПК України ОСОБА_4 про підозру повідомив слідчий органів служби безпеки, якому, відповідно до ст.216 КПК України, не підслідні перелічені в повідомленні про підозру ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 372 КК України.

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що в установленому законом порядку доручалося здійснення досудового розслідування зазначених кримінальних правопорушень слідчому підрозділу органів безпеки, тобто, що розслідування таких кримінальних правопорушень віднесене до компетенції слідчого, який повідомив про підозру.

Вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №000055 від 26.01.2024 має здійснюватися за фактом можливого кримінального правопорушення, вчиненого працівниками правоохоронного органу, а тому на підставі ч. 4 ст. 216 КПК України, підслідність слід було визнати за органами Державного бюро розслідувань, що на думку адвоката свідчить про здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами), а від так, є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Вважає, що у розумінні ч. 5 ст. 36 та ч. 2 ст. 218 КПК України допускається зміна лише територіальної підслідності, але не предметної , проте в порушення вимог кримінального процесуального закону прокурор не вирішив питання про спрямування вказаного кримінального провадження для розслідування до належного правоохоронного органу, тому всі процесуальні слідчі дії не можна вважати законними.

Крім того, вважає, що було порушено порядок здійснення повідомлення про підозру.

Так, згідно ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається з день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення -; спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З тексту повідомлення про підозру вбачається, що воно складене 26.06.2024, однак вручене наступного дня, тобто 27.06.2024, що підтверджено підписами на самому повідомленні про підозру. Таким чином, вважає, що має місце грубе порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою визнання процесуальної дії та її результатів такими, які підлягають скасуванню.

Щодо необґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованих злочинів посилається на наступне.

На доведення наявності в діях ОСОБА_4 складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України, до клопотання додані протоколи допитів 2 свідків, які є : чоловіком і дружиною, що ставить під сумнів їх покази, оскільки вони можуть бути абсолютно згодженими, а також протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме стенограми розмов підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши вказані стенограми, стороною захисту не виявлено жодних ознак підбурювання до надання неправомірної вигоди.

Так, всі протоколи НСРД містять виключно спілкування щодо ведення господарської діяльності, будь-якої конкретики щодо осіб, яким необхідно надати неправомірну вигоду, її суму або інших обставин таке спілкування не містить .

У той же час, звертає увагу і на кваліфікацію кримінального правопорушення.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України. Між тим, витяг ЄРДР не містить вказаної кваліфікації, як і всі інші документи у кримінальному провадженні. Натомість, має місце зазначення ч. 3 ст. 369 КК України.

Таким чином, вважає, що неможливо встановити, в чому саме підозрюється ОСОБА_4 .

У свою чергу посилається, що жодному іншому учаснику кримінального провадження не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Так само і не повідомлено жодній особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження взагалі не вбачається, що був вчинений злочин, що передавалися будь-які грошові кошти або інші матеріальні блага.

Крім того, вважає, що є необґрунтованою і повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 372 КК України.

Суб`єкт вказаного злочину - виключно спеціальний, а саме прокурор, слідчий або інша уповноважена службова особа, яка згідно із статтями 276-278 КПК України має право здійснювати повідомлення про підозру.

Так, ОСОБА_4 не є особою, яка має процесуальні повноваження по притягненню особи до кримінальної відповідальності, а тому вважає, що склад вказаного кримінального правопорушення в діях останнього відсутній.

Таким чином, вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК України є повністю необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Одночасно встановлено, що слідчим порушені вимоги щодо облікування повідомлення особі про підозру в системі ЄРДР.

Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру, окрім іншого, вносяться відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.01.2024 здійснюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.3 ст.369 КК України.

У свою чергу, 26.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України. Тобто, у витягу з ЄРДР відсутня кваліфікація, за якою особі повідомлено про підозру, а це свідчить і про відсутність самого факту початку кримінального провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

З огляду на викладене вище просить скасувати повідомлення про підозру від 26.06.2024 в кримінальному провадженні №0000055 від 26.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч,2 ст.372 та ч.3 ст.369 КК України, складене старшим слідчим слідчої групи - старшим слідчим в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_6 та погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати уповноважену посадову особу Київської міської прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000055 від 26.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.3 ст.369 КК України інформації щодо про прізвища, ім`я, по-батькові, дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч. 4 ст. 27. ч. 3 ст. 369 КК України.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий просив відмовити у задоволенні поданої скарги посилаючись на її необгрунтованість.

Зокрема, надав витяг з ЄРДР 26.01.2024, постанову про доручення здійснення досудового рослідування іншому органу досудового розслідування від 13.03.2024, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.06.2024.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення адвоката, підозрюваного, заперечення слідчого, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Встановлено, що СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Відповідно до постанови в.о. керівника Київської міської прокуратури від 13.03.2024 досудове розслідування кримінального правопорушення №0000055, передбачене ч.3 ст. 368 КК України доручено слідчому управлінню ГУ СБУ у м.Києві та Київській області у порядку ч.5 ст.36 КПК України.

З огляду на викладене вище вбачається, що доводи сторони захисту щодо здійснення досудового рослідування у кримінальному правопорушенні внесенному в ЄРДР за №0000055 від 26.01.2024 неуповноваженим органом досудового рослідування є необгрунтованим.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 26.01.2024 щодо кримінального провадження №0000055 в ньому зазначені відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, зокрема, і ОСОБА_4 , а тому доводи сторони захисту щодо відсутності відомостей інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, у яких останній підозрюється є безпідставними.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст. Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення. Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру, вбачає, що посилання сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої підозри, яка не відповідає зібраним в ході досудового розслідування матеріалам, є безпідставними, оскільки порядок повідомлення про підозру дотримано, а зміст її відповідає положенням ст. 277 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України складено 26.06.2024, вручено ОСОБА_4 о 01 год. 21 хв. 27.06.2024 після проведення невідкладних слідчих дій, що підтверджується підписами понятих, протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину , який було розпочато о 00 год.20 хв. та закінчено о 00 год. 46 хв. 27.06.2024, при цьому фактичне затримання ОСОБА_4 вказано 22 год. 36 хв. 26.06.2024 та не заперечувалося самим ОСОБА_4 у судовому засіданні.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 ,узгоджується з вимогами КПК України.

Стороною захисту до скарги не долучено доказів на підтвердження того, що повідомлення від 26.06.2024 не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим не були дотримані вимоги ст.ст. 278, 279 КПК України, а повідомлення про підозру було здійснено за відсутності достатніх доказів, які давали б можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо обґрунтованості підстав для скасування повідомлення про підозру від 26.06.2024, не можуть лягти в основу підстав необґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки доказів на підтвердження таких обставин немає.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що у ході розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру вимог Глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що стороною захисту в судовому засіданні не доведено факту того, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування не було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Не підлягають задоволенню також вимоги скарги в частині забов"язання уповноважену посадову особу Київської міської прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0000055 від 26.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч.3 ст.369 КК України інформації щодо про прізвища, ім`я, по-батькові, дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.372 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, як необгрунтовані.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У ХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 26.01.2024 у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 26.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 28, ч.2 ст.372, ч.3 ст.369 КК України,відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 14.10.2024 о 16.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1