Справа №366/2410/24
Провадження №1-кс/366/259/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2024 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Іванків клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 березня 2024, року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2, ч.1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

6 серпня 2024 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло вказане вище клопотання.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на речовий доказ - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту у встановленому законом порядку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Вишгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000023 від 04.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 358 КК України.

Встановлено, що на підставі чергових виборів, що відбулись 25.10.2020 відповідно до постанови Вишгородської міської територіальної виборчої комісії від 24 листопада 2020 року №72 «Про реєстрацію депутатів Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області» ОСОБА_5 зареєстрований депутатом Вишгородської міської ради VIII скликання.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад є особами, які уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування та на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови НАЗК від 23.07.2021 №449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан на усій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК №4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), щорічна декларація, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня.

12 жовтня 2023 року набрав чинності ЗаконУкраїни№3384-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", відповідно до якого відновлено електронне декларування та відкритий доступ (з урахуванням безпекових заходів) до реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до Роз`яснень даного Закону особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Так, ОСОБА_5 , будучи депутатом Вишгородської міської ради Київської області та суб`єктом декларування, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, 26.01.2024 о 14.36 год. подав до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік в яку вніс завідомо недостовірні відомості в окремі розділи декларації та підтвердив власним кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), а саме: у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації ОСОБА_5 , порушуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», зазначив недостовірні відомості про вартість транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 на суму 5216227 гривень, у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» не зазначив розмір видатку при придбанні транспортного засобу.

Окрім того, в поданій 29.01.2024 о 16 годині 05 хвилин декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 зазначив, що вартість транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 складає 10000 гривень.

Разом з тим, встановлено, що 04.03.2021 за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу від 16.09.2020 виданого ПРАТ «Дніпропетровськ-Авто» зареєстровано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номерні знаки НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 . Вартість вказаного транспортного засобу складала 5226226.8 гривень.

У подальшому, цього ж дня, 04.03.2021 між ОСОБА_6 та ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» укладено договір комісії №6200/21/017312 відповідно до якого ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» зобов?язується вчинити від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 за 10000 грн.

04.03.2021 між ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» (Комісіонер) та ОСОБА_5 відповідно до п.8 Постанови КМУ №1388 від 07.1998 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №6200/21/017312 відповідно до якого ОСОБА_5 придбав транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 вартістю 10000 грн.

Згідно акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини від 04.03.2021 комісія комісіонера у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та комітента ОСОБА_6 провели огляд та оцінили транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , який відповідно до акту мав 60% зносу та містить пробіг 150 000 км.

Окрім того, згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу №6200/21/017312 від 04.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6200/21/017312 від 04.03.2021 та угоди №12 від 04.03.2021 про купівлю-продаж із третіми особами вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 складає 10 000 гривень.

В ході огляду інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_5 29.02.2024 подав суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до відомостей, які містяться в повідомленні, ОСОБА_5 04.03.2021 придбав у ОСОБА_6 транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в. та вказав вартість транспортного засобу, яка складає 5226227 гривень.

В ході допиту ОСОБА_6 повідомив, що реалізував транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 за ціною, яка вище 10000 гривень.

В своїх поясненнях ОСОБА_5 повідомив, що у 2021 році придбав новий транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , без слідів зносу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України та у зв`язку з тим, що майно, щодо якого подається клопотання про арешт, належить третім особам, то із клопотанням про арешт майна третьої особи до суду має право звернутись виключно прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

01.08.2024 прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 винесено постанову про визнання транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 речовим доказом та долучення його до матеріалів даного кримінального провадження, в зв`язку з тим, що зазначений транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Власником транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на те, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 має істотне значення для досудового розслідування, оскільки потребує подальшого дослідження. Крім того, в рамках кримінального провадження необхідно призначити ряд судових експертиз, зокрема, з метою визначення суми, на яку відрізняються достовірні відомості від відомостей, поданих ОСОБА_5 , та встановлення технічного стану автомобіля, оскільки на момент придбання згідно акту технічного стану транспортного засобу містились відомості про придбання авто з 60% зносу та пробігу ОСОБА_5 існує необхідність у проведенні судової автотехнічної експертизи та автотоварознавчої експертиз.

Крім того, виключно накладення арешту на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 з позбавленням ОСОБА_5 права на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом є розумним та співрозмірним обмеженням права власності ОСОБА_5 для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального правопорушення, захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що майно відповідає критеріям частини першої статті 98 КПК України, з метою забезпечення збереження транспортного засобу, як речового доказу, шляхом запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження з метою встановлення істини по даному провадженню, а також призначення відповідних судових експертиз виникла необхідність в накладенні арешту.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2, ч.1 ст. 358 КК України, призначено до розгляду слідчим суддею на 13:30 год. 7 серпня 2024 року, про що повідомлено учасників провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки смс-повідомленням, яка була доставлена 07.08.2024р. 11:55:25 год.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 4 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З урахуванням практики ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom) від 30.08.1990, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04. 2011, (заява № 42310/04, §175), слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З таких висновків ЄСПЛ також вбачається, що при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадженні, слідчий суддя позбавлена можливості встановлювати наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в органі досудового розслідування, а лише дослідити та надати належну оцінку доводам сторін та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Окрім того, ЄСПЛ через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Необґрунтована відмова у накладені арешту на майно може спричинити серйозні наслідки, що може позначитися як на забезпеченні можливості успішного кримінального провадження, так і на правах інших осіб, на забезпечення яких спрямований такий арешт.

До аналогічного за змістом висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2018 у справі № 657/683/17.

З огляду на вивчені та дослідженні долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, що надані прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

Слідчим суддею встановлено, що згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 04.03.2024 порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи депутатом Вишгородської міської ради Київської області та суб`єктом декларування, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, 26.01.2024 о 14.36 год. подав до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік в яку вніс завідомо недостовірні відомості в окремі розділи декларації та підтвердив власним кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), а саме: у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації ОСОБА_5 , порушуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», зазначив недостовірні відомості про вартість транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 на суму 5216227 гривень, у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» не зазначив розмір видатку при придбанні транспортного засобу.

В поданій 29.01.2024 о 16 годині 05 хвилин декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 зазначив, що вартість транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 складає 10000 гривень.

04.03.2021 за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу від 16.09.2020 виданого ПРАТ «Дніпропетровськ-Авто» зареєстровано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 року випуску, чорного кольору, номерні знаки НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , вартість якого складала 5226226.8 гривень.

04.03.2021 між ОСОБА_6 та ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» укладено договір комісії №6200/21/017312, відповідно до якого ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» зобов`язується вчинити від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 за ціною узгодженою сторонами, а саме 10000,0 грн.

04.03.2021 між ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» (Комісіонер) та ОСОБА_5 відповідно до п.8 Постанови КМУ №1388 від 07.1998 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №6200/21/017312 відповідно до якого ОСОБА_5 придбав транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 вартістю 10000,0 грн.

Згідно акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 від 04.03.2021 комісія комісіонера у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та комітента ОСОБА_6 провели огляд та оцінили транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , який відповідно до акту мав 60% зносу та містить пробіг 150000 км.

Згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу №6200/21/017312 від 04.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6200/21/017312 від 04.03.2021 та угоди №12 від 04.03.2021 про купівлю-продаж із третіми особами вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 складає 10000,0 гривень.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_5 29.02.2024 подав суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до відомостей, які містяться в повідомленні, ОСОБА_5 04.03.2021 придбав у ОСОБА_6 транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в. та вказав вартість транспортного засобу, яка складає 5226227 гривень.

З протоколу огляду від 22.05.2024 року прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , у зв`язку із здійсненням нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням y № 0000023 від 04.03.2024, кримінальному ознаками за провадженні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 358 КК України, у службовому кабінеті Вишгородської окружної прокуратури, за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 13, відповідно до ст.ст. 104-107, 223, 237 КРК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень провів слідчу (розшукову) дію огляд. Огляд проводиться при комбінованому освітленні, за температури повітря у кабінеті 23 °С. У ході проведення огляду використовується персональний комп`ютер МаcBook Pro, серійний номер СO2DPGZEQ05D з встановленою операційною системою Mfc OS onота, мультифункціональний пристрій XEROX WorkCentre 3345. Об`єктом огляду є відомості що містяться в «Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проведеним оглядом встановлені наступні відомості, важливі для цього кримінального провадження. У Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в пошуковому полі зазначено ОСОБА_5 в результаті пошуку відобразились 9 документів.

Обставини викладені у клопотанні, підтверджуються:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається внесення відомостей 04.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 366-2 КК України;

рішенням I сесії VIII скликання Вишгородської міської ради Київської області №1/1 від 26.11.2020р. про початок повноважень депутатів Вишгородської міської ради;

копією договору купівлі продажу автомобіля від 16.09.2020р.;

копією акту реалізованого транспортного засобу №204/20/002691 від 14.12.2020р.;

копією договору комісії №6200/21/017312 від 04.03.2021р.;

копією договору купівлі-продажу транспортного засобу №620/21/017312 від 04.03.2021р.;

копією акту огляду реалізованого транспортного засобу №6200/21/017312 від 04.03.2021р.;

копією акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6200/21/017312 від 04.03.2021р.;

копією угоди №620/21/017312 від 04.03.2021р.;

копією акту прийому автомобіля по якості та комплектності MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., номер кузова НОМЕР_1 від 18.12.2020 р.;

копія рахунку фактури №СФ-00658 від 16.09.2020 р.;

копія рахунку фактури №СФ-00949 від 18.12.2020 р.;

копія платіжної інструкції № від 16.09.2020 р.;

копія платіжної інструкції №6242344К від 18.12.2020 р.

копією постанови про відібрання зразків для проведення експертизи від 28.08.2024р.;

копією постанови про відібрання зразків для проведення експертизи від 28.03.2024 р.;

копією протоколу отримання зразків для експертизи;

копією протоколу огляду від 22.05.2024р. зі знімками екрану комп`ютеру;

декларація з Єдиного державного реєстру декларацій, яку подано 26.01.2024р. ОСОБА_5 ;

копією ухвали Вишгородського районного суду Київської області про надання тимчасового доступу до речей і документів від 27.05.2024р.;

копією протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.06.2024р.;

копією заяви №289137937 від 04.03.2021р.;

копією результатів перевірки за Єдиним державним реєстром МВС;

постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 30.04.2024р.;

постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 01.08.2024р.;

постановою про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 07.08.2024р.;

постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 26.07.2024р.;

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Вирішуючи питання про спосіб накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до наступного.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 366-2, ч.1 ст. 358 КК України, тобто за фактом умисного внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

З огляду на предмет кримінального провадження вилучене майно підпадає під ознаки речового доказу, визначені ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що вказаний транспортний засіб може бути об`єктом проведення слідчих дій, необхідних для встановлення обставин вчинення правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речового доказу у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ - транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 400, 2020 р.в., № кузова НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1