Справа № 446/414/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000032 від 23.01.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , 23 січня 2024 року в період часу з 16:20 год. по 16:29 год., перебуваючи у службовому кабінеті №3 Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Червоноградського управління експлуатації газового господарства Кам`янка-Бузька дільниця, який розташований за адресою: вул. Шопена, 1а, м. Кам`янка-Бузька Львівського району Львівської області, виявив у жіночому гаманці з маркувальним написом «CLASSIC & MODERN», чорного кольору, платіжні банківські картки АТ «Ощадбанк: зарплатну № НОМЕР_1 , кредитну № НОМЕР_2 та пенсійну № НОМЕР_3 з магнітними носіями інформації, держателем яких є ОСОБА_6 .

Після чого, маючи раптово виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, розуміючи, що дані банківські картки за функціональним призначенням, як засіб доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу, що випливає із Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, таємно викрав вищезазначені банківські картки, з метою подальшого їх використання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що 23.01.2024 перебував у приміщенні службового кабінету у будівлі газового господарства, на кріслі він побачив жіночу сумочку, з якої витягнув жіночий гаманець, вказаний гаманець в якому були банківські картки він викрав та покинув приміщення будівлі, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності, у призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального ОСОБА_5 провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим, змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, є людиною молодого віку, раніше неодноразово судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2022 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі та 29.12.2023 звільнений з Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» по закінченню терміну відбування призначеного покарання.

Разом з тим, вироком Богунського районного суду Житомирської області від 29.11.2023 року, який набрав законної сили 13.01.2024, ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2022, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 5 місяців позбавлення волі.

Відповідно до пп. б п.1 ч.1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи засудженим, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відтак, враховуючи вимоги ч.1 ст. 71 КК України, для призначення остаточного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду від 25.01.2024.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду Житомирської області від 29.11.2023 року, з урахуванням положень п.п.1,б, ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, з 23.01.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 23 січня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 3 786, 40 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду від 25.01.2024 на речові докази - скасувати, три банківські карти АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 , шість дисконтних карток, дві візитки, два календарика та шість шматків паперу з записами різного змісту - повернути потерпілій ОСОБА_7 ; полімерну папку рожевого кольору в якій наявні шість полімерних прозорих файлів в кожному з яких міститься: звернення до парафіян, копія паспорта на ОСОБА_8 , рахунок про оплату, витяг з історії хвороби, копія банківської карти № НОМЕР_4 , витяг з історії хвороби; мобільний телефон «HUAWEI P smart 2019» ІМЕІ 1 НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 НОМЕР_6 з сім картою НОМЕР_7 - повернути ОСОБА_9 .

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.6 ст.376КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1