Справа № 293/2041/23
Провадження № 1-кп/293/100/2024
УХВАЛА

27 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ТОВ "Дівочки-САД" ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000090 від 17.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_6

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України.

07.08.2024 від адвоката ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування арешту на майно, за змістом якого просить:

скасувати арешт в частині заборони користування на: трактор колісний Беларус-921.3, 2017 року випуску, заводський номер 90701779 об`ємом 4750 см куб.; трактор колісний LOVOL FT504AC 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см куб; роторну фрезу червоного кольору з маркуванням «серія 619992 №903002189»; вили вантажні «БЛ- 750»; комплект підвісного устаткування до трактора - оранжевого кольору з дугами зеленого кольору з маркуванням «DELEKS» з номерами «№705», XH50300Z.01 W»; метеостанцію з маркуванням «Enviro Monitor 6801» у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту; поліетиленовий пакет з написом «ЖЕЛ. БАК 90701779», у якому містяться: металева табличка з маркуванням «Блюминг», модель «БЛ-750» та - гравіюванням «1050, заводський номер - 583, год випуска 2017 г»; перечень номерних деталей и узлов трактора «Беларус 921.3 № трактора 90701779»; паспорт трактора «Беларус-921»; сервісну книжку трактора «Белорус-921»; технічний опис та інструкцію до трактора «БЛ-750-01»; формуляр до трактора «БЛ-750-01»; договір на сервісне обслуговування техніки від 24.10.2017; свідоцтво про реєстрацію машини - трактора колісного заводський номер № НОМЕР_2 серія ОМ № НОМЕР_3 ; поліс обов`язкового страхування №АР/60 83/21/ на трактор «LOVOL FT 504АС» з додатком.

Клопотання мотивоване тим, що за ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/2555/23 накладений арешт на майно, а саме трактор колісний Беларус-921.3, 2017 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 об`ємом 4750 см куб.; роторну фрезу червоного кольору з маркуванням «серія 619992 №903002189»; вили вантажні «БЛ-750»; комплект підвісного устаткування до трактора - оранжевого кольору з дугами зеленого кольору з маркуванням «DELEKS» з номерами «№705», XH50300Z.01W»; метеостанцію з маркуванням «EnviroMonitor 6801» у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту; поліетиленовий пакет з написом «ЖЕЛ. БАК 90701779», у якому містяться: металева табличка з маркуванням «Блюминг», модель «БЛ-750» та гравіюванням «1050, заводський номер - 583, год випуску 2017 г»; перечень номерних деталей и узлов трактора «Беларус 921.3 № трактора 90701779»; паспорт трактора «Беларус-921»; сервісну книжку трактора «Белорус-921»; технічний опис та інструкцію до трактора «БЛ-750-01»; формуляр до трактора «БЛ-750-01»; договір на сервісне обслуговування техніки від 24.10.2017; свідоцтво про реєстрацію машини - трактора колісного заводський номер № НОМЕР_2 серя ОМ № НОМЕР_3 ; поліс обов`язкового страхування №АР/60 83521 на трактор «LOVOLFT 504АС» з додатком.

Крім того ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.04.2023 у справі №296/3710/23 накладено арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на трактор колісний LOVOLFT504AС 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см куб.

Заявник доводить, що наразі подальше перебування вище переліченого майна під застосуванням такого виду забезпечення кримінального провадження є недоцільним, суттєво обмежує права власності власників такого майна та перешкоджає господарській діяльності ПП " ОСОБА_7 ", оскільки вказане майно придбане юридичною особою на підставі договорів купівлі-продажу у законний спосіб.

Вказані угоди на даний час є чинними, ніким не скасовані та не визнані недійсними, тобто власником вказаного майна є ПП « ОСОБА_8 , яке здійснює свою діяльність у межах Статуту та із дотриманням вимог національного законодавства. Зобов`язання викладені у вищевказаних договорах сторони виконали у повному обсязі.

Також вказує, що частина вилученого майна, що відповідно до постанови слідчого від 20.03.2023 визнано речовими доказам та згідно із актом прийманняпередачі від 23.03.2023, передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «Дівочки-Сад» ОСОБА_9 , а саме трактор колісний Беларус-921.3, 2017 року випуску, заводський номер НОМЕР_2 об`ємом 4750 см куб.; роторна фреза червоного кольору з маркуванням «серія 619992 №903002189»; вили вантажні «БЛ-750»; комплект підвісного устаткування до трактора - оранжевого кольору з дугами зеленого кольору з маркуванням «DELEKS» з номерами «№705», XH50300Z.01 W»; метеостанція з маркуванням «Enviro Monitor 6801» у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту.

Однак належність такого зберігання речових доказів директором ТОВ «Дівочки-Сад» ОСОБА_9 , порушено, про що має місце внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України та свідчить про можливе знищення та пошкодження таких речових доказів.

Водночас як на підставу скасування арешту на майно заявник вказує, що слідчим чітко визначені потреби кримінального провадження із якими погодився суд щодо наявності підстав застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна саме на час досудового розслідування. Після проведення всіх слідчих дій, на які вказував слідчий у клопотанні про арешт майна, та виконання призначених у ході розслідування судових експертиз, сторона захисту не мала можливості звернутись до суду щодо скасування арешту майна, оскільки про закінчення призначених судових експертиз захисту та власникам майна стало відомо після закінчення досудового розслідування.

08.08.2024 від представника потерпілої особи ТОВ «Дівочки-Сад» ОСОБА_4 надійшло клопотання, за змістом якого представник потерпілої особи просить: провести дослідження речових доказів за місцем їх знаходження (огляду на місці): трактора колісного БЕЛАРУС-921.3, 2017 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_5 , об`єм двигуна 4750 см.куб.; трактора колісного LOVOL FT504AС 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см. куб.; роторної фрези червоного кольору з маркуванням «серія 619992 №903002189»; вил вантажних «БЛ-750»; комплекту підвісного обладнання до трактора оранжевого кольору з дугами зеленого кольору з маркуванням «DELEKS» з номерами № НОМЕР_6 , XN50300Z01W; метеостанції Enviro Monitor Node 6810 у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту.

Клопотання мотивує тим, що з метою перевірки обставин, наведених у клопотаннях сторони захисту щодо скасування арешту майна (в частині заборони користування) та клопотання про визнання доказів недопустимими (експертних висновків), зокрема щодо технічного стану та фактичного місцезнаходження арештованої с/г техніки, виникла потреба у безпосередньому дослідженні вказаних речових доказів судом.

Доводить, що огляд та фіксація технічного стану визнаної речовим доказом сільськогосподарської техніки (в т.ч. для проведення експертного визначення її вартості) є істотною обставиною у даному кримінальному провадженні, впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого та розмір завданої ним шкоди потерпілим особам, є обґрунтована необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, проведення яких не відбулося на стадії досудового розслідування з незалежних від сторони обвинувачення причин.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання про скасування арешту на майно.

Стосовно клопотання потерпілої сторони не заперечили.

Представник потерпілої сторони в судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотаня.

У задовленні клопотання сторони захисту просить відмовити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про безпідставність заявленого клопотанння про скасування арешту та не заперечив щодо огляду речових доказів.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши зміст клопотань з доданими до них документами, зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , суд дійшов такого висновку.

Стосовно клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно суд зазначає про таке.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Суханов та Ільченко проти України").

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. 7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.03.2023 (справа №296/2555/23) та ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.04.2023 (справа № 296/3710/23) по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000090 від 17.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України накладено арешт на майно, а саме трактор колісний Беларус-921.3, 2017 року випуску, заводський номер 90701779 об`ємом 4750 см куб.; роторну фрезу червоного кольору з маркуванням «серія 619992 №903002189»; вили вантажні «БЛ-750»; комплект підвісного устаткування до трактора - оранжевого кольору з дугами зеленого кольору з маркуванням «DELEKS» з номерами «№705», XH50300Z.01W»; метеостанцію з маркуванням «EnviroMonitor 6801» у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту; поліетиленовий пакет з написом «ЖЕЛ. БАК 90701779», у якому містяться: металева табличка з маркуванням «Блюминг», модель «БЛ-750» та гравіюванням «1050, заводський номер - 583, год випуска 2017 г»; перечень номерних деталей и узлов трактора «Беларус 921.3 № трактора 90701779»; паспорт трактора «Беларус-921»; сервісну книжку трактора «Белорус-921»; технічний опис та інструкцію до трактора «БЛ-750-01»; формуляр до трактора «БЛ-750-01»; договір на сервісне обслуговування техніки від 24.10.2017; свідоцтво про реєстрацію машини - трактора колісного заводський номер № НОМЕР_2 серя ОМ № НОМЕР_3 ; поліс обов`язкового страхування №АР/60 83521 на трактор «LOVOLFT 504АС» з додатком, та арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на трактор колісний LOVOLFT504AС 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см куб.

Ухвалюючи рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна слідчий суддя виходив з того, що таке майно має значення для кримінального провадження та відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

У клопотанні сторона захисту просить скасувати арешт майна в частині заборони користування у зв`язку з тим, що подальше перебування вище переліченого майна під застосуванням такого виду забезпечення кримінального провадження є недоцільним, за відсутності потреби, а також суттєво обмежує права власності власників цього майна та перешкоджає господарській діяльності ПП « ОСОБА_7 », оскільки вказане майно придбане юридичною особою на підставі договорів купівлі-продажу у законний спосіб. Такі договори є чинними та ніким не оспорюються. Крім того зазначає, що вказане майно неналежним чином зберігається.

Згідно із абз. 2 ч. 1ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто із даної норми права слідує, що володілець арештованого майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Однак ініціатор клопотання не довів той факт, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд також звертає увагу, що частина майна, на яке накладено арешт, відповідає визначеним у ч. 2, 3 ст. 170 КПК України критеріям та має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що майно на яке накладено арешт, окрім трактору колісного LOVOL FT504AC 2019 року випуску, приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів, а за змістом положень ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення саме збереження речових доказів.

Відповідно до п.9 ст. 100 КПК України доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішення законної сили.

Крім того, як визначено нормами ч.4 ст. 171 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження здійснюється, зокрема, на основі принципу змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Вказаний принцип вимагає, щоб суд, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігав об`єктивність та неупередженість (ст.22 КПК України).

З огляду на вказані законодавчі положення, суд не може робити будь-які висновки про наявність чи відсутність юридично значущих фактів на підставі самих лише тверджень однієї із сторін, без перевірки їх достовірності доказами.

Суд наголошує, що майно щодо якого заявлено клопотання про скасування арешту є відповідно об`єктом можливих кримінально-протиправних дій обвинуваченого та підпадає під ознаки речових доказів.

Щодо доводів сторони захисту про можливе пошкодження та знищення речових доказів з підстав неналежного їх зберігання відповідальною за те особою, суд не може розцінювати як беззаперечні підстави, які слугували б для скасування арешту такого майна в частині заборони користування.

Водночас суд зважає на те, що за встановленими обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000391 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, як убачається із змісту постанови про закриття такого кримінального провадження, наявності матеріального чи іншого збитку за вчиненими діями службових осіб ТОВ «Дівочки-Сад» стосовно зберігання речових доказів (переміщення з визначеного місця зберігання), а саме спричинення значної шкоди інтересам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, не встановлено.

Крім того, питання належності зберігання речових доказів не є предметом розгляду даного кримінального провадження, а за неналежне зберігання речових доказів, їх знищення чи пошкодження передбачена визначена законом відповідальність та порядок притягнення до такої відповідальності, зокрема і шляхом можливлго стягнення збитків.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини" / Uzan and others v. Turkey, заяви N 19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами доводи про те, що накладений арешт на майно призводить до неможливості здійснення підприємством своєї господарської діяльності належним чином, спричинення збитків підприємству та призводить до псування арештованого майна.

Отже, за встановлених обставин, враховуючи принци "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, суд уважає, що накладений арешт на мано не порушує вимоги справедливого балансу щодо володіння таким майном.

Враховуючи, що арешт накладений на зазначене майно з метою збереження речових доказів, наразі судовий розгляд у кримінальному провадженні по суті триває, в цілому докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, що не виключає ймовірності того, що в подальшому виникне потреба в додатковому дослідженні речових доказів, проведенні експертиз, на даній стадії кримінального провадження не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого застосування арешту майна, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту.

Щодо заявленого клопотання потерпілої сторони про огляд речових доказів за місцем їх зберігання , то суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними дж

Згідно із ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.Джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

За приписами ст. 357 КПК України речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Особи, яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням. Учасники судового провадження мають право ставити запитання з приводу речових доказів свідкам, експертам, спеціалістам, які їх оглядали.

Із приписів ст.100 КПК слідує, що речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів передаються власнику (законному володільцю) на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження

Мотивуючи клопотання проведення дослідження речових доказів за місцем їх знаходження представник потерпілої особи вказує на те, що це є істотною обставиною, оскільки впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого та розмір завданої ним шкоди потерпілим особам, у зв`язку з чим є обґрунтована необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, проведення яких не відбулося на стадії досудового розслідування з незалежних від сторони обвинувачення причин.

Судовий огляд, як і будь-яка інша слідчо-судова дія, є засобом з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. З огляду на це, учасникам судового провадження та суду необхідно не формально оглянути об`єкт, а обстежити його, тобто виявити такі його стан, ознаки і властивості, що мають значення для кримінального провадження. Завдяки цьому вдається спростувати або підтвердити версії сторін, передусім обвинувачення.

Так,за обвинувальним актом ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 364-1 КК України як зловживання обвинуваченим повноваженнями службової особи юридичної особи приватного права, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи, використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи, а саме нанесення шкоди ТОВ "Дівочки-Сад" у спосіб зловживання службовими обов`язками директора цього товариства та протиправного виведення з його власності майна на користь ПП «ДЮК і К», співзасновником та директором якого є обвинувачений.

За пред"явленим обвинуваченням відчуження майна відбулось на підставі укладених договорів купівлі-продажу: обладнання №08/09-202203 від 08.09.2022 року директором ТОВ «Дівочки-Сад» ОСОБА_10 та ПП " ОСОБА_7 " в особі представника ОСОБА_11 за яким відчужено роторну фрезу, метеостанцію EnviroMonitorNode 6810 у комплекті з двома датчиками вологості ґрунту, кормороздавач КТУ-10 за загальною ціною 152530,00 грн; договору купівлі-продажу обладнання №29/09-202203 від 29.09.2022 року за яким відчужено: вила вантажні БЛ-750, комплект підвісного устаткування до трактора за загальною ціною 70935,00 грн; договору купівлі-продажу транспортного засобу №26/09-202203 від 26.09.2022 року про відчуження трактора колісного БЕЛАРУС-921.3, 2017 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_5 , об`єм двигуна 4750 см.куб., за ціною 170500,00 грн; договору купівлі-продажу транспортного засобу №26/09-2-202203 від 26.09.2022 року про відчуження трактора колісного LOVOLFT504AC, 2019 року випуску, заводський FTTT ВА44 VKN001013, двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см.куб., за ціною 177500,00 грн.

За змістом обвинувального акту визначено, що діями ОСОБА_6 інтересам ТОВ "Дівочки-Сад" завдано майнової шкоди на загальну суму 880 351 гривень, в тому чисилі з урахуванням завданих збитків за відчудження трактора колісного LOVOL FT504AC, 2019 року випуску, заводський FTTT ВА44 VKN001013, двигун Т19112346, об`єм двигуна 3450 см.куб., за ціною 177500,00 грн при реальній вартості - 507 085 гривень.

Під час досудового розслідування цивільним позивачем в особі директора ТОВ "Дівочки-САД" ОСОБА_9 . заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ "Дівочки-САД" матеріальної шкоди на суму 880 351,00 гривень.

За данми матеріалами кримінального провадження представником потерпілої особи ТОВ "Дівочки- САД" як на досудовому слідстві так і під час провадження справи у суді є адвокат ОСОБА_4 .

Представнику потерпілої особи адвокату ОСОБА_4 як іншим учасникам кримінального провадження, були відкриті матеріали досудового розслідування.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження, а саме змісту протоколу огляду місця події від 15.06.2023, проведеного і за участі представника ТОВ «Дівочки Сад», судом встановлено, що об`єктом такого огляду мали місце речові докази про дослідження яких (огляд на місці) просить представник потерпілої сторони, проте будь-яких заперечень та доповнень учасниками такого огляду не висловлено, як і клопотань про додаткове їх дослідження за тих чи інших невстановлених обставин.

Разом з тим, суд зважає на те, що заявляючи клопотання про огляд речових доказів фактично представник спотерпілої сторони ставить питання про їх дослідження та встановлення певних фактичних даних, зокрема з метою встановлення розміру завданої шкоди, що не відповідає змісту ст. 357 КПК України.

В клопотанні представник потерпілої сторони взагалі не наводить обґрунтувань того, які саме фактичні обставини можуть бути виявлені під час огляду саме речових доказів та, зокрема, впливати на суть обвинувачення.

Крім того, як убачається з матералів справи, зокрема, за вимогами цивільного позову потерпілої сторони, встановлена під час досудового слідства сума завданих збитків потерпілою стороною не заперечувалась.

З аналізу викладеного та змісту клопотання представника потерпілої сторони, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання по своїй суті не є клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 357 КПК України, зокрема, закріпленому принципу огляду речових доказів за місцем їх знаходження безпосередньо судом, тому суд дійшов всиновку про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 98,107, 170, 174, 369-372,376,395,532, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування арешту на майно (в частині заборони користування)- відмовити.

2. У задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ "Дівочки-Сад" про дослідження речових доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений: 12.09.2024 об 15:00 год.

Суддя Людмила ЛОСЬ