Справа№ 702/738/22
Провадження№ 1-в/702/31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище клопотання Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про звільнення від покарання засудженого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

начальник районного сектору з питань пробації ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_3 не з`явився,

в с т а н о в и в ::

Начальник Уманського районного сектору №2 філії Державної установи «Центрпробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи це тим, що згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно зі ст.75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом призначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

04.03.2023 вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області щодо ОСОБА_3 набрав законної сили, 10.03.2023 надійшов до Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області та був прийнятий до виконання.

Оскільки прийняттям 18.07.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» декриміналізоване викрадення чужого майна на суму, що у 2022 році складала не більше 2481,00 грн, то засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловився про задоволення заявленого клопотання, оскільки це відповідає приписам Конституції України та нормам КК і КПК України.

Начальник Уманського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 до суду не з`явився, надіслані на його адресу повістки виклики повернулись до суду з відміткою про відсутність засудженого за зазначеним у відправленні місцем проживання. 04.10.2024 з ним проведена бесіда, в ході якої до його відому доведені вимоги Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Враховуючи вимоги ч.5 ст. 539 КПК України суд приходить до висновку про розгляд клопотання за відсутності засудженого ОСОБА_3 , заходи щодо повідомлення якого вжиті судом у повній мірі.

Заслухавши доводи начальника служби пробації ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_4 , проаналізувавши матеріали клопотання, доданих до нього документів та матеріали особової справи, суд приходить до такого висновку.

Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 встановлено, що ОСОБА_3 12.11.2022 о 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, в умовах та період дії воєнного стану в Україні, шляхом вільного доступу, з веранди будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку бензопили марки «Werk WS-4500M», ринкова вартість якої становить 1123 грн. 00 коп.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначений аналіз указаних норм закону, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку випливає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 12 листопада 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, перевищує 2481,00 грн ( 1240,50х2=2481,00).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 2 ст. 74 КК України унормовує, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За приписами п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, (п.2 ч.2 ст. 539 КПК України).

Ураховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна становила 1123,00 грн., тобто була меншою за розмір, з якого за приписами Закону №3886-IX,що набрав чинності 09.08.2024, та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність 2481,00 грн., і з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 покарання відповідно до приписів ч.2 ст. 74 КК України і п.13 ч.1 ст. 537 КПК України.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наведених вище мотивів, суд вважає, що є всі правові підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому 01.02.2023 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 369 - 372, 537, 539 КПК України, ч. 1,6 ст. 3, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , від покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 задовольнити.

У зв`язку з усуненням законом караності діяння, засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.02.2023 за ч. 4 ст.185 КК України покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, звільнити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8