Провадження № 1-кп/750/629/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002120 від 04 липня 2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

04 липня 2024 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «MERSEDES-BENZ TEGO 816», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухаючись по проїзної частині АДРЕСА_2 , в порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - Правила дорожнього руху), згідно з якими «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та в порушення пункту 1.7 Правил дорожнього руху, згідно з якими «водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності» та в порушення пунктів 2.3 (б), (д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також, порушуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухався неповнолітній пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу останньому, чим створив небезпеку для його руху, внаслідок чого допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_4 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних ран грудної клітки, закритих уламкових переломів дистальних кінців променевої та ліктьової кісток лівого передпліччя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.7 Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

- п. 2.9 (а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.3 (д) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ним вимог п.п. 1.7, 2.9 (а), 2.3 (б), 2.3 (д), 18.1 Правил дорожнього руху України, стали причиною та умовою настання події дорожньо-транспортної пригоди та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав що він після обіду 04 липня 2024 року переходив дорогу на нерегульованому пішохідному переході, дві полоси пройшов, а на 3-й відчув удар, після чого його забрала швидка та відвезла до дитячої лікарні, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що 04 липня 2024 року збиралась на роботу, їй зателефонували з швидкої допомоги та повідомили, що її син потрапив в ДТП та його везуть до лікарні. Повідомила суду, що обвинувачений добровільно відшкодував шкоду, матеріальних претензій до нього вона не має, просила не притягувати ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності, а якщо це не можливо, обмежитись умовним терміном покарання.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Враховуючи вищевказані пом`якшуючі обставини по справі та вищезазначені обставини, думку потерпілого та його законного представника, які жодних претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов не заявляли та просили призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а також те, що ОСОБА_6 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем роботи характеризується добре, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, - ризик вчинення ОСОБА_6 повторно кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як середній, на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства в його випадку є можливим, суд прийшов до висновку, що зазначені обставини у своїй сукупності вказують на формування в обвинуваченого позитивних установок та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та дають підстави для застосування статті 69 КК України з призначенням більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин що відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, не становитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17 вересня 2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року), з призначенням додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Щодо застосування положень ст.69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого, ніж передбачено законом санкцією ч.1 ст.286-1 КК України покарання, то суд враховує, що відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У даній справі встановлено кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку потерпілому.

Ці обставини, а також визнання обвинуваченим своєї вини та згідно клопотання потерпілого та його законного представника повне примирення з ними, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений усвідомив протиправність вчиненого, не ухилявся від співпраці із слідством, не заперечував під час судового розгляду обставини, які встановлені в обвинувальному акті, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду, тому вказані обставини дають підстави для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Водночас, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому розміру додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки скоєного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати за проведення під час досудового розслідування експертиз становлять у загальній сумі 9087 гривень 36 копійок, які на підставі ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2024 року необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 липня 2024 року на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 - скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в дохід держави в загальному розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1