КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1793/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК:ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Речові докази: диски з відеозаписами залишити зберігати в матеріалах судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 11 листопада 2024 року о 10 годині 00 хвилин.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1793/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 75/11877/22

Категорія КК:ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, в умовах воєнного стану, 06 листопада 2022 року, об 11 год. 42 хв., перебуваючи у гіпермаркеті «Епіцентр» № 9, розташованого за адресою: м. Київ, Дніпровська Набережна, буд. 13-В, підійшов до стелажу з батарейками звідки повторно таємно намагався викрасти чотири блоки батарейок, в кожному з яких міститься по 10 штук, марки «VARTA LONGLIFE AA BLI 10 ALKALINE», що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 983 гривень 33 копійок, які сховав у внутрішню кишеню свого верхнього одягу - куртку. В подальшому ОСОБА_7 вийшов через касову зону та намагався вийти з гіпермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але пройшовши антикрадіжні рамки, був затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр» № 9, тобто не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_8 , зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , просить вказаний вирок скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує про те, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення / далі - КУпАП/.

У кримінальному законі не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, тому вказана зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закон № 3886-IX має зворотну дію в часі і поширюється на діяння ОСОБА_7 , вчинене ним 06.11.2022.

З урахуванням п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, станом на 01.01.2022 податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становив 1240 грн 05 коп. Таким чином кримінальна відповідальність за крадіжку з урахуванням змін, внесених Законом № 3886-IX, у 2022 році настає, якщо вартість викраденого майна перевищує 2481 грн. Оскільки ОСОБА_7 інкримінується таємне викрадення майна на суму 983 грн 33 коп., його діяння вже не є кримінально караним. Тому кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який просив закрити відносно нього кримінальне провадження з підстав, викладених в апеляційній скарзі прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 06 листопада 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1240 грн 50 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн (1240 грн 50 коп х 2).

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 інкримінується вчинення замаху на крадіжку майна, що належить ТОВ «Епіцентр К» в розмірі 983 грн. 33 коп.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_7 становила 983 грн 33 коп., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн, то колегія суддів вважає, що скоєне обвинуваченим не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з тим, що на день апеляційного розгляду втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке йому інкримінувалось.

Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, у зв`язку з чим вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

У зв`язку зі скасуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2023 року та закриттям кримінального провадження, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 має бути скасований. З цих підстав ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Речові докази: диски з відеозаписами залишити зберігати в матеріалах судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4