Провадження №11-сс/801/961/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 00001354 від 26.11.2024, за клопотанням слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , 19.11.2024 близько о 01 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідування не встановлено) перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_11 , під час сварки, яка виникла на ґрунті того, що останній не віддавав ОСОБА_8 грошові кошти, розпочав суперечку з ОСОБА_12 , в ході якої в нього виник умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_12 , шляхом нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, завдав численні удари (точну кількість досудовим розслідуванням не встановлено) предметом, схожим на тримач від швабри, в область голови та тулуба ОСОБА_12 , чим спричинив згідно лікарського свідоцтва про смерть № 208 - Р від 26.11.2024 сполучну травму тіла, від якої ОСОБА_12 помер.

Виконавши зазначені умисні дії, спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_8 залишив ОСОБА_12 за місцем його проживання, де останній згодом помер, а сам покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

26 листопада 2024 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 листопада 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволенота підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання, тобто до 14:00 год. 24 січня 2025 року.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не спростовані стороною захисту, що є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від28.11.2024 року та призначити менш суворий запобіжний захід, а ніж тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ймовірність переховування підозрюваного відсутня, оскільки він брав участь в усіх процесуальних діях, йомовірність знищувати та приховувати докази відсутні, оскільки усі докази вже зібрані і перебувають в органах досудового розслідування, ймовірність незаконно впливу на свідків є неможливою через суттєву відстань за місцем вчинення злочину та перебування останній у військовій частині при виконанні службових обов`язків, а будь-яке контактування з якими обмежене. Ймовірність перешкоджати слідству не доведено, фактів немає та є абстрактним. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 вину визнає, щиро кається.

Зазначає, що її підзахисний має погане фізичне та психологічне становище.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного - не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано, а висновки про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу належним чином умотивовано.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В жодному випадку запобіжний захід не може розцінюватись, як покарання за вчинене діяння.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п.1(с) ст.5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п.1(с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень».

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що становить значну суспільну небезпеку, відсутність у підозрюваного соціально стримуючих факторів.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за злочин, по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою

З огляду на зазначене,слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024, якою клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання, тобто 14:00 год. 24 січня 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4