Справа № 346/3782/24
Провадження № 1-кп/346/595/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню №0000433, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.П`ядики Коломийського району Івано-Франківської області; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; не одружений) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.136 Кримінального кодексу України,

а сторонами кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачений: ОСОБА_4 та його захисник: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Щодо обвинувачення:

До суду надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 червня 2024 року за №0000433, за яким ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 136 Кримінального кодексу України (надалі за текстом КК України), за таких обставин, вказаних обвинувальному акті: ОСОБА_4 , 15 травня 2024 року, близько 23 години, перебуваючи з адресою с. П`ядики, по вул. Гнатюка, будучи очевидцем заподіяння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжких тілесних ушкоджень його знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходився за вищевказаною адресою, розуміючи, що останній перебуває у небезпечному для життя стані, маючи можливість надати потерпілому допомогу та повідомити про його стан належним установам чи особам, діючи умисно, покинув місце події, допомогу ОСОБА_7 не надав та про небезпечний для життя стан потерпілого нікому не повідомив у зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_7 помер. І за даними обвинувального акту, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ненаданні допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, що спричинили смерть потерпілого - вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.136 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні (а.с.2-4).

Оцінка судом угоди про визнання винуватості.

Разом з цим, прокурор подала угоду про визнання винуватості, з урахуванням змін, від 10 грудня 2024 року, яку уклав у місті Коломия, прокурор Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і яка містить підписи сторін, що її уклали (а.с.5-9, 39-43).

За своїм змістом, угода про визнання винуватості повністю відтворює та містить вказані у обвинувальному акті і наведені судом вище фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію діяння, із зазначенням частини 3 статті 136 КК України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 (а.с.2-4). І з огляду на зміст угоди, суд вважає, що в ній зазначені усі істотні для вказаного кримінального провадження обставини (а.с.39-43).

Також, зазначена угода про визнання винуватості містить положення про:

- беззастережне, тобто повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 136 КК України;

- обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні;

- узгоджене між сторонами угоди основне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від призначеного основного покарання у виді трьох років обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; співпрацювати із прокурором у викритті кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, яке розслідується СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000385 за підозрою ОСОБА_6 шляхом надання під час судового розгляду вказаного кримінального провадження правдивих показань;

- наслідки укладення та затвердження цієї угоди, що передбачені статтею 473 КПК України;

- наслідки невиконання цієї угоди, що передбачені статтею 476 КПК України (а.с. 39-43).

У судовому засіданні, головуючий роз`яснив обвинуваченому його процесуальні права та обов`язки, прокурор оголосила обвинувальний акт, а головуючий зміст угоди про визнання винуватості від 10.12.2024 року, яку сторони кримінального провадження просили суд затвердити. Далі, встановивши особу обвинуваченого, суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком і повністю розуміє у чому саме він звинувачується, і що він визнає себе винним повністю та безумовно, без будь-яких застережень.

Оголосивши зміст угоди від 10.12.2024 року, на виконання частини 4 статті 474 КПК України, головуючий роз`яснив обвинуваченому його процесуальні права, надані йому законом; роз`яснив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Після чого, суд з`ясував у ОСОБА_4 і пересвідчився у тому, що обвинувачений дійсно цілком і повністю розуміє: процесуальні права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, яке узгоджено сторонами угоди і на яке він погоджується (основне покарання у виді 3-х років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням наступних обов`язків, що передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; а також обов`язку співпрацювати із прокурором у викритті кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, яке розслідується СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000385 за підозрою ОСОБА_6 шляхом надання під час судового розгляду вказаного кримінального провадження правдивих показань); інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

На виконання частини 6 статті 474 КПК України, суд з`ясував і пересвідчився у тому, що угода про визнання винуватості від 10.12.2024 року була укладена прокурором та обвинуваченим дійсно добровільно. І прокурор, і обвинувачений, і захисник підтвердили, що укладення цієї угоди відбулось сторонами, які її підписали, без наявності та не внаслідок застосування насильства, примусу, погроз, не внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені у вказаній угоді.

Також, у судовому засіданні суд з`ясував думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на тому, що відсутні підстави для відмови судом у затвердженні угоди про визнання винуватості.

А для виконання частини 7 статті 474 КПК України, перевіряючи вказану угоду на відповідність вимогам Конституції України, КПК та КК України, суд виходить з наступного: з огляду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 136 КК України є нетяжким злочином та з огляду на зміст всієї угоди, її умови не суперечать вимогам Конституції України, КПК України чи КК України, і вона дійсно могла бути ініційована та укладена тими сторонами, що її уклали та підписали; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, які її уклали або інших осіб; обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним судом не встановлені; за угодою, обвинувачений не взяв на себе яких-небудь зобов`язань, неможливість виконання яких є очевидною; відсутність фактичних підстав для визнання винуватості, судом не встановлена.

Таким чином, з мотивів викладених вище суд вважає, що підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості від 10.12.2024 року, яку уклав прокурор та обвинувачений, за участю захисника, дійсно відсутні, і тому цю угоду слід затвердити та ухвалити обвинувальний вирок визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 136 КК України, а також призначити йому узгоджене сторонами цієї угоди основне покарання у виді 3-х років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; співпрацювати із прокурором у викритті кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, яке розслідується СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000385 за підозрою ОСОБА_6 шляхом надання під час судового розгляду вказаного кримінального провадження правдивих показань.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

І хоча суд ухвалює обвинувальний вирок, в силу положень частини 2 статті 124 КПК України, оскільки сторона обвинувачення зазначила, що витрати на залучення експертів відсутні, підстав для розподілу судових витрат не має.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Однак, в матеріалах справи речові докази відсутні, а тому підстави для вирішення питань щодо їх долі, відсутні. Документи, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України - відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного та керуючись статтями 1-33,36,37,42,45-52,75-83,91-100,107-112,118,124,291-293,314,342-348,369,371,373-376,468-476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 грудня 2024 року у місті Коломия між прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 136 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 , узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 136 Кримінального кодексу України, у виді обмеження волі строком: 3 (три) роки. Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який обчислюється з дня проголошення вироку, та покласти на нього такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; а також обов`язок співпрацювати із прокурором у викритті кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, яке розслідується СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000385 за підозрою ОСОБА_6 шляхом надання під час судового розгляду вказаного кримінального провадження правдивих показань.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім під час його проголошення в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1