Провадження № 1-кп/592/561/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР № №0000114 від 24.01.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терещенки Білопільського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, добровольця ДФТГ №1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан, який продовжений відповідними Указами Президента України та Законами України.

У весні 2023 року точного часу встановити не вдалося, на території ділянки №3 у садівничому товаристві «Баранівка-1» у м.Суми за допомогою крану з корисливих мотивів ОСОБА_6 таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_4 металевий гараж вартістю 27 000 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_6 із місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений свою вину у вчинені кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах визнав повністю. Зокрема пояснив, що перебував у шлюб з ОСОБА_6 . У її батьків була дача за зазначеною адресою. Вони усі разом будували цю дачу. Він особисто з тестем будували цей гараж у 1991 році. Тесть зберігав у гаражі свій мотоцикл. У 2003 році тесть віддав мотоцикл своєму онуку ОСОБА_7 . У 2007 році тесть помер. Власником майна стала ОСОБА_8 . Приблизно у 2009 році вирішили гараж прибрати, оскільки він був непотрібний. При цьому не обговорювали куди його діти та чи потрібні за нього кошти ОСОБА_9 .. Він гаражем не займався, оскільки хворів на тяжку хворобу. 23.10.2022 теща померла. Сама дача може використовуватися, як житловий будинок. Там проживала колишня дружина.

У лютому 2023 року дружина поламала ногу і їй робили операцію. Потім влітку 2023 року зробили дочці операцію на грижу. Орієнтовно у серпні-вересні 2023 року за допомогою евакуатору забрав гараж та здав на металобрухт. Виручив три тисячі грн. якими розрахувався за борги. У вчиненому кається. Шкоду потерпілому відшкодував повністю.

Окрім показів обвинуваченого, його вина підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що ОСОБА_8 померла наприкінці 2022 року померла. Після неї успадкував дачу у садівничому товаристві «Баранівка-1» у м.Суми. Свідоцтво отримав у літку 2023 року. Невдовзі після смерті спадкодавця їздив з ОСОБА_6 до ділянки. На ділянці був металевий гараж та паркан. У гаражі були речі діда. Гараж був у доброму стані. Також вказав, що у 2022 році пустив жити до дачі ОСОБА_6 , оскільки та не могла жити з чоловіком. Після отримання свідоцтва у 2023 році знов прихав до дачі та виявив пропажу гаражу й паркану. Зі слів ОСОБА_6 її колишній чоловік ОСОБА_6 гараж та паркан віддав на металобрухт.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що потерпілий є рідним братом чоловіка. Після померлої ОСОБА_8 її чоловік ділив спадкове майно. Вона була представником ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . Зокрема оформляла спадщину у нотаріуса. Там зустрічалася з ОСОБА_6 .. Він вимагав від них щоб вони відмовилися від дачі. До складу спадщини входила дача на «баранівці». Їздила на дачу разом з чоловіком. Дача мала металевий гараж та огороджена металевим парканом. Гараж мав задовільний стан, ворота для в`їзду автомобілем. 21.12.2023 грудня виявили пропажу гаражу та паркану. Про викрадення повідомили про поліцію. З`ясували, що за допомогою евакуатора гараж вкрав ОСОБА_6 також вказала, що на дачі живе ОСОБА_6 .

Показами свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її колишнім чоловіком. Після розлучення відносини залишилися добрі. Він їй допомагає по господарству. Потерпілий є племінником, але з ним не спілкувалася до смерті її матері ОСОБА_8 . За життя мати казала, що усе заповість її дітям. У листопаді 2021 року вона померла. Однак після її смерті дізналися, що вона заповіла дачу племінникам. У квітні 2023 року ОСОБА_6 розібрав гараж та здав на металобрухт. Казав, що має борги за її операцію.

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 26.10.2021, заповітом від імені останньої складеного 02.02.2017 яким ОСОБА_4 заповіла дачний будинок з земельною ділянкою, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.12.2023 з яких у сукупності вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки АДРЕСА_2 .

Фотокартками зробленими потерпілим ОСОБА_4 , з яких вбачається, що на місці металевого гаражу залишилося вільне місце.

Висновком експерта від 12.06.2024 №506, з якого вбачається, що вартість викраденого гаражу становить 27 000 грн..

Наведені докази поза розумним сумнівом підтверджують, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

ОСОБА_6 покаявся, активно сприяв органам досудового слідства і суду у розкритті кримінального правопорушення, шкоду усунув, і ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Згідно досудової доповіді представника Сумського міського відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою середній, рівень ризику для суспільства середній. У той же час орган пробації вважає, що обвинувачений не становить суспільної небезпеки, його виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, виправлення можливе у громаді.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченого можливо перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті. Тому при призначенні покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 184 КК України на підставі положень ст. 69 КК України слід перейти до покарання не зазначеного у санкції, а саме до основного покарання у виді пробаційного нагляду. Визначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченого.

Потерпілим заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 27000 грн. та моральної шкоди у сумі 20 000 грн. Під час розгляду потерпілий просив залишити позов без розгляду, оскільки шкоду відшкодовано повністю. Відтак позов слід залишити без розгляду.

Також слід розподілити процесуальні витрати.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки та встановити обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 6058 грн. 24 коп..

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної й моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим у той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1