Справа № 472/953/24
Провадження №1-в/472/31/24
УХВАЛА
про відмову в задоволенні подання
24 жовтня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Токарівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, освіта повна загальна середня, перебуваючого в фактично шлюбних відносинах, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , засудженого 23.02.2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,
20 вересня 2024 року до суду надійшло подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2022 року у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Подання мотивоване тим, що на обліку Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 04 квітня 2022 року перебуває ОСОБА_5 . Відповідно до вироку сума матеріальних збитків, які спричинив ОСОБА_5 , не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого у 2021 році. У відповідності до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань доцільності правоохоронних органів" (далі - Закон № 3886-IX) підпадає під дію ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 2021 році 2270 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Таким чином, просить звільнити засудженого від призначеного покарання у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
В судовому засіданні представник Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 вказала, що подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 був також засуджений за ч. 3 ст. 297 КК України, а тому в поданні необхідно ставити питання про приведення вироку у відповідність до закону.
Засуджений ОСОБА_5 подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення представника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з вироком від 23 лютого 2022 року Так, 08.03.2021 року в нічний час обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно з корисливих спонукань пройшов на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , котрий проживає в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав дві секції металевого паркану, які складалися з 44 металевих прутів та 4 металевих кутників.
Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 560 грн.
Вдруге в березні 2021 року в нічний час ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно та цілеспрямовано в цілях власної наживи через неогороджену частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 пройшов на його територію, звідки таємно викрав секцію металевого паркану з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників.
Своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 280 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений в березні 2021 року в нічний час, діючи повторно, аналогічним способом з домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_7 та розташоване в АДРЕСА_1 , таємно викрав секцію металевого паркану, який складався з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників, котру в подальшому здав заготівельнику металобрухту та спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 280 грн.
Не припиняючи злочинну діяльність ОСОБА_5 в нічний час березня 2021 року знову пройшов на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав секцію металевого паркану.
Своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 280 грн.
В березні 2021 року в нічний час обвинувачений ОСОБА_5 діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно з корисливих спонукань та з метою власної наживи шляхом вільного доступу пройшов до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7
Користуючись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав секцію металевого паркану, який складався з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників, який в подальшому здав заготівельнику металобрухту та спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 280 грн.
Ставши твердо на злочинний шлях, обвинувачений в березні 2021 року в нічний час, діючи повторно, аналогічним способом з домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_7 та розташоване в АДРЕСА_1 , таємно викрав секцію металевого паркану, який складався з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників.
Своїми противоправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 280 грн.
В березні 2021 року в нічний час ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно та цілеспрямовано в цілях власної наживи, незаконно через неогороджену частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 проник на територію, звідки таємно викрав металевий паркан, який складався з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників, які належали ОСОБА_7 , та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 280 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений в березні 2021 року в нічний час, діючи повторно, аналогічним способом з домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_7 та розташоване в АДРЕСА_1 , таємно викрав секцію металевого паркану, який складався з 22 металевих прутів та 2 металевих кутників, котру в подальшому здав заготівельнику металобрухту.
Своїми злочинними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 280 грн.
Крім цього, в кінці травня 2021 року в нічний час, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно та цілеспрямовано в цілях власної наживи, незаконно через неогороджену частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , таємно викрав металеву конструкцію (корито) вартістю 150 гривень, металевий автомобільний диск діаметром 45 см. у комплекті з шиною R-16 2ПТС-4 вартістю 150 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зник, та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.
В кінці травня 2021 року в нічний час обвинувачений, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно з метою власного збагачення пройшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір, проник на горище приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав металеву каністру об`ємом 20 літрів та з приміщення комірки викрав металевий молот і металевий ланцюг довжиною 10 метрів та здав в подальшому заготівельнику металобрухту, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 358 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 в кінці травня 2021 року в нічний час через неогороджену частину кладовища проник на його територію, яке розташоване між АДРЕСА_2 , звідки таємно та протиправно, шляхом демонтажу викрав з могили п`ять частин металевої огорожі, які складались з: 9 металевих прутів довжиною 117 см., діаметром 1 см.; 2 металевих кутників довжиною 150 см., шириною 3 см., товщиною 3 мм. ;1 металевого кутника довжиною 75 см., шириною 3 см., товщиною 3 мм ;2 металевих кутників довжиною 15 см., шириною 3 см., товщиною 3 мм.; 1 металевого кутника довжиною 78 см., шириною 2 см., товщиною 3 мм. ; 2 металевих швелерів довжиною 100 см., шириною 3 см., товщиною 3 мм. та 2 металевих швелерів довжиною 25 см., шириною 3 см., товщиною 3 мм., що належали Веселинівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області.
Після чого ОСОБА_5 з місця злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим продемонстрував зневагу до місця поховання та завдав Веселинівській селищній раді Вознесенського району матеріальну шкоду на загальну суму 333 грн.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати лише, якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2021 рік складав 1135 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн х 2 = 2270,00 грн.
ОСОБА_5 засуджений за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК за вчинення в 2021 році таємного викрадення чужого майна (крадіжку), сума яких по всім епізодам не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Поряд з цим, ОСОБА_5 також за цим же вироком суду від 23.02.2022 року був засуджений за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Однак представник органу пробації в поданні просить повністю звільнити засудженого від покарання, незважаючи на те, що по епізоду за ч. 3 ст. 297 КК України він не підлягає звільненню, та не враховуючи те, що до покарання за цим вироком було частково приєднано покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року. Вказане позбавляє суд можливості звільнити його від призначеного судом покарання.
Крім того, для того щоб правильно вирішити подання органу пробації суду необхідно дослідити вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2021 року, однак копія даного вироку до матеріалів подання не додана, в особовій справі та в матеріалах кримінального провадження відсутня.
З врахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги те, що суд вирішує лише ті питання, які ставляться перед ним в поданні, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання органу пробації.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
Відмовити в задоволенні подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння засудженого ОСОБА_5 .
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1