ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/24199/23 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бендзари Балтського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Балтського районного суду Одеської області від 11.10.2021 за ч. 2, 3 ст. 185, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років та 9 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , відбуваючи покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 11.10.2021 у Державній установі «Одеська виправна колонія № 14», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману, діючи повторно, скориставшись доступом до мережі Інтернет, розмістив на сторінці www.cars.ua оголошення про продаж неіснуючого автомобіля марки «Volkswagen Touareg», вартістю 5 000 доларів США (що по курсу НБУ складає 182 800 гривень), при цьому не маючи наміру передавати його потенційному покупцю.

22.11.2022, ознайомившись зі змістом зазначеного оголошення та проявляючи зацікавленість у придбанні цього автомобіля, до ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_7 , якій в ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомив завідомо недостовірну інформацію про намір продажу автомобіля марки «Volkswagen Touareg» вартістю 5000 доларів США (що по курсу НБУ на 22.11.2022 складало 182 800 гривень), якій начебто знаходиться у м. Чернівці та висунув умови про необхідність здійснення передоплати у сумі 150 доларів США (що по курсу НБУ на 22.11.2022 складало 6 000 гривень), для того, щоб він міг розпочати процес переоформлення автомобіля. Зазначену суму ОСОБА_5 попросив занести на рахунок нібито його дружини ОСОБА_9 , вказавши номер картки НОМЕР_1 .

В подальшому, 23.11.2022 о 12 годині 18 хвилин, ОСОБА_7 перерахувала грошові кошти в розмірі 6 000 гривень на вказану ОСОБА_5 банківську картку НОМЕР_1 , в якості передоплати за придбання автомобіля марки «Volkswagen Touareg», очікуючи від ОСОБА_5 дій, спрямованих на продаж автомобіля, проте ОСОБА_5 , заздалегідь усвідомлюючи те, що він не має наміру продавати цей автомобіль, усунувся від виконання обов`язків з продажу автомобіля, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 грн., а отриманими злочинним шляхом грошима розпорядився за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене ОСОБА_8 повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та добровільне відшкодування ним заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд також враховує те, що на час ухвалення вироку у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений має дванадцять непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, як правило тотожної спрямованості, і вчинення ним чергового кримінального правопорушення в період відбування покарання, свідчить про небажання виправлення і свідчить про тенденцію до продовження злочинної діяльності.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 71 КК України і визначення покарання за принципом часткового складання вироків.

Підстав для застосування ст. 69,75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України. При цьому, оскільки органом досудового розслідування не встановлено конкретний термінал мобільного зв`язку, за допомогою якого був вчинений злочин і який має бути визнаний знаряддям вчинення кримінального правопорушення, суд не вирішує питання про спецконфіскацію цих предметів.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі сумі 1 132 гривень 68 копійок за проведення експертного дослідження, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі у співвідношенні день за день, тому до строку відбування покарання ОСОБА_8 повинен бути зарахований строк його попереднього ув`язнення з дати взяття його під варту до дати набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 11.10.2021, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року та 2 днів позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 23.07.2024.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1 132 гривень 68 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із 2-ма сім-картками «Київстар ( НОМЕР_4 ) та «Vodafone» ( НОМЕР_5 );

- 3 картки від сім - карток «Київстар» ( НОМЕР_6 IF; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ), 3 картки від сім- картки «Vodafone» ( НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ); аркуш паперу із чорновими записами;

- мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_12 із сім- карткою «Київстар» ( НОМЕР_13 ) та окремо сім- картку «Київстар» ( НОМЕР_14 );

- мобільний телефон «Fluawei» ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 із СІМ карткою «Київстар» ( НОМЕР_17 );

- 5 аркушів паперу із чорновими записами;

- блокнот в обкладинці синього кольору із чорновими записами;

- сім картка «Київстар ( НОМЕР_18 ) - знищити.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_10