Номер провадження:1-в/521/1118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14»

щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 2886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14», в інтересах засудженого ОСОБА_4 щодо приведення вироків у відповідність до закону у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 2886-ІХ від 18.07.2024 р., а саме: вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироку Дмитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироку Дмитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст.185 КК України за вчинення двох епізодів крадіжок з проникненням до житла: в кінці листопада 2020 року на суму 610,17 гривень; 26.02.2021 року на суму 1672,01 гривень.

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року Подбуцького визнано винним за ч. 3 ст.185 КК України за скоєння двох епізодів крадіжок з проникненням до житла: в ніч з 25 на 26 грудня 2020 року на суму 576 гр.10 коп. , в ніч з 16 лютого 2021 року по 17 лютого 2021 року на суму 1243 гр.33 коп..

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст.185 КК України за скоєння двох епізодів крадіжок 25 березня 2021 року на суму 474 гривні 74 копійки; та на суму 378 гривень 91 копійка.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн. Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1135,0 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений (у 2020, 2021 році), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить у 2020 році -2102 грн., у 2021 році -2270 грн.

Згідно із абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 6 листопада 2009 року N 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 "Порушення недоторканності житла" КК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вироки відносно ОСОБА_4 слід привести у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" N 3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим:

1) вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року по справі №226/941/21 провадження №1-кп/226/143/2021 за ч.1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2017 року, призначити з врахуванням положень ст.72 КК України в виді обмеження волі на строк 3 ( три) роки.

2) вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11 серпня 2021 року по справі №226/2103/21 провадження №1-кп/226/187/2021 за ч.1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк три роки.

3) вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року по справі №233/15/75/21 за ч. 1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11 серпня 2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк три роки. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 вересня 2021 року.

У зв`язку з відбуттям покарання призначеного за останнім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року по справі №233/15/75/21 за ч. 1 ст.162 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 з ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 2886-ІХ від 18.07.2024 р. вироків відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міскрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11.08.2021 року за ч.3 ст.185 КК України - задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року по справі №226/941/21 провадження №1-кп/226/143/2021; вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року по справі №233/15/75/21; вирок Димитровського міського суду Донецької області від 11 серпня 2021 року по справі №226/2103/21 провадження №1-кп/226/187/2021.

ОСОБА_4 слід вважати засудженим:

1) вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року по справі №226/941/21 провадження №1-кп/226/143/2021 за ч.1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2017 року, призначити з врахуванням положень ст.72 КК України в виді обмеження волі на строк 3 ( три) роки.

2) вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11 серпня 2021 року по справі №226/2103/21 провадження №1-кп/226/187/2021 за ч.1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк три роки.

3) вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року по справі №233/15/75/21 за ч. 1 ст.162 КК України до 2 -х років 4 місяців обмеження волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 11 серпня 2021 року, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк три роки. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 вересня 2021 року.

У зв`язку з відбуттям покарання призначеного за останнім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2021 року по справі №233/15/75/21 за ч. 1 ст.162 КК України, негайно звільнити ОСОБА_4 з ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1