Справа № 947/8017/24
Провадження № 1-кп/947/783/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000789 від 23.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2024 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , для його участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук.

29.10.2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 , затримано та доставлено до суду.

Прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, він не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, оскільки був оголошений у розшук у зв`язку з неявкою до суду, впливати на свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики на які посилається прокурор не доведені. Так, обвинувачений ОСОБА_5 не переховувався від суду, місце мешкання не змінював, находився на лікуванні і в подальшому також потребує лікування, тому відносно обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора з додатками, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винним, того факту, що ОСОБА_5 перебував у розшуку у зв`язку з неявкою в судові засідання, те що існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду,впливати на свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи доводи захисника ОСОБА_4 щодо можливості обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає, що наявність у обвинуваченого місця мешкання, захворювань, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду та можливого покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 перебував у розшуку з підстав ухилення від суду, враховуючі те, що йому було відмово, що відносно нього розглядається судом кримінальне провадження.

Також, посилання адвоката ОСОБА_4 на захворювання обвинуваченого ОСОБА_5 , безпідставні, оскільки відсутня медична документація щодо тяжкості захворювань на які хворіє ОСОБА_5 , та несумісність при їх наявності в подальшому його утримання в умовах ОСІ.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Керуючись ст.ст. 177-178,183,184,194,196,197,369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити розшук відносно ОСОБА_5 оголошений ухвалою суду від 19.07.2024 року.

Відновити судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.12.2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1