№ 1-кс/756/1998/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, поданого в межах кримінального провадження № 0002174 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 30.06.2024 року,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Оболонськаого районного суду міста Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0002174 від 30.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що 30.06.2024, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в якій в цей же час перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, в приміщенні коридору квартири 82, що за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин один до одного виник словесний конфлікт. Під час конфлікту, у підозрюваного, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вигляді смерті, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, від яких ОСОБА_7 померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_3 , реалізував свій умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року № 49/2024.

Тобто, ОСОБА_3 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просила суд його задовольнити, посилаючисть на п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного домашній арешт. Аргументуючи це тим, що його підзахисний має зареєстроване місце проживання і його може забезпечувати мати.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив застосувати домашній арешт. Зазначив, що має мати, яка є пенсіонеркою і здатна забезпечити його.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

01.07.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0002174.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом допиту підозрюваного; ухвалою про застосування запобіжного заходу від 02.07.2024; протоколом допиту потерпілого; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів; протоколами допиту свідків.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Діяння ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст.12 КК України є особливотяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Підозрюваний ОСОБА_3 не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, йому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, не одружений, не має на утриманні дітей, має мати пенсіонерку, міцних соціальних зв`язків немає, раніше не судимий, отже усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , та враховуючи винятковий характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, підозрюваний ОСОБА_3 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, ризик вчинення тотожних кримінальних правопорушень, на який в тому числі посилалась прокурор у клопотанні, належним чином не був доведений прокурором у судовому засіданні, тому суд не бере до уваги вказаний ризик, передбачений п.п. 5 ч. 1 ст. 17 КПК України.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор довів у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п. п 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого в межах кримінального провадження № 0002174 від 30.06.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 30.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком до 01 жовтня 2024 року включно.

Альтернативний запобіжний захід не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текстухвали складено 28 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1