Провадження №11-сс/801/673/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17.10.2024, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чечельник, Чечельницького району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001430, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що близько 21:58 год., 19 серпня 2024 року відповідно до розстановки сил та засобі УПП у Вінницькій області ДПП з 21 год. 00 хв. 19.08.2024 до 09 год. 00 хв. 20.08.2024 було сформовано автомобільний патруль для забезпечення охорони громадської безпеки та порядку з позивним Юнкер Т - 1 у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_10 та сержанта ОСОБА_11 , які згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України», виконували обов`язки із забезпечення охорони громадської безпеки на території м. Вінниці.

Так, 19.08.2024 близько 21 год. 58 хв. перебуваючи по вулиці Пирогова, що в м. Вінниці було помічено транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2108» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 у корпусі білого кольору, який зухвало рухався в напрямку вулиці Пирогова з видимими ознаками технічної несправності, а саме непрацюючий задній правий габарит в темну пору доби, після чого екіпажом Юнкер Т - 1 було здійснено спробу зупинити даний транспортний засіб шляхом світлового та звукового сигналу службового транспортного засобу марки «Toyota Prius» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 на синьому фоні та водій автомобілю марки «ВАЗ» моделі «2108» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив короткочасну зупинку після якої продовжив рух на заборонений червоний сигнал світлофору тим самим наражаючи оточуючих на небезпеку, де здійснив екстрений поворот в напрямку вулиці Блока, що в м. Вінниці та був заблокований службовим автомобілем марки «Toyota Prius».

В подальшому старший сержант ОСОБА_10 , вийшовши з службового транспортного засобу, направився до заблокованого автомобілю марки «ВАЗ», а саме до передньої водійської двері відчинивши яку намагався дістати водія даного транспортного засобу ОСОБА_7 у якого виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та залишення місце вчинення правопорушення, реалізовуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, умисно ввімкнув задній хід автомобіля на натиснув на педаль чим збив з ніг працівника поліції ОСОБА_10 .

Після чого, оцінивши ситуацію старшим наряду Юнкер 1 - Т ОСОБА_11 було прийнято рішення про застосування табельної вогнепальної зброї відповідно до ст. 46 ЗУ «Про Національну поліцію» та здійснив постріли в ділянку коліс для зупинення транспортного засобу шляхом його пошкодження.

Згідно виписки № 16436 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_10 встановлено діагноз - розтягнення та перенапруження передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглобу, розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу.

«20» серпня 2024 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України, повідомлено: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, раніше не судимий, про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

?Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2024;

?Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

?Протоколом пред`явлення для впізнання з потерпілим ОСОБА_10 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

?Протоколом пред`явлення для впізнання з свідком ОСОБА_11 ;

?Протоколом огляду місця події від 20.08.2024;

?Протоколами допитів свідків;

?Протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

?та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім наявності вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину та усвідомлення невідворотності настання кримінальної відповідальності.

Також, той факт, що останній, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваним ОСОБА_7 покладених обов`язків.

Наразі наявні реальні ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

За таких обставин та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку захисника, вину визнав.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 року клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 19.08.2024 по 17.10.2024 включно.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, ОСОБА_7 не одружений, утриманців немає, не працевлаштований, тобто відсутні соціальні стримуючі фактори, а тому існує високий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи обставини справи, а саме умисний мотив на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, в період дії воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, особу підозрюваного, його відношення до вчиненого правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Захисник ОСОБА_8 в поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 . апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді що не пов`язаний із позбавленням волі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та немотивованим, оскільки слідчим суддею в повній мірі неврахована особа підозрюваного, який має місце проживання як в м. Вінниці, так і місце реєстрації в АДРЕСА_2 , допомагає батькові ОСОБА_13 , який є людиною пенсійного віку, що свідчить про достатні соціально-стримуючі зв`язки, є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання. Також звернув увагу суду на те, що слідчим суддею не було обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні не доведено в чому полягає недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 для запобігання ризику або ризикам зазначених у клопотанні слідчим, не вказано, які саме докази доводять існування кожного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що застосувавши найсуворіший запобіжний захід до його підзахисного, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог як КПК України, так і не врахував практику Європейського суду з прав людини.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану ним апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі, та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи, уточнив її вимоги, та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, щиро розкаюється, сприяє органам досудового розслідування, відшкодував шкоду потерпілому, який претензій до останнього немає, про що останнім було написано власноручно заяву.

Підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу свого захисника підтримав повністю і також просив її задовольнити, та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи захисника, підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Проте, суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Так, при розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчим матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 не тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного, вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, прийшов до обґрунтованого висновку, що все ж таки існує ризик того, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, водночас вважає, що прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Таким чином, враховуючи вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, обґрунтованість підозри у вчиненні останнім не тяжкого злочину, беручи до уваги характер та обсяг висунутого звинувачення, вид та розмір покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, поведінку підозрюваного у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано слідчим, визнання вини, відшкодування шкоди потерпілому в повному обсязі та відсутність претензій останнього, є особою молодого віку, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, колегія суддів апеляційного суду вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України в межах заявленого слідчим клопотання, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд вважає спроможними доводи апеляційної скарги захисника, що цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. А тому, вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які на даному етапі має досягти орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при порушенні підозрюваним визначених умов та обмежень домашнього арешту слідчий чи прокурор вправі ставити питання про зміну йому запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи і підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чечельник, Чечельницького району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці (в межах строку досудового розслідування) за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме:

1) прибувати до на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматись від спілкування з потерпілим та особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_7 доставити до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити з під варти.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору у кримінальному провадженні та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4