Справа № 308/7588/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2024 року м. Ужгород
Заявник вважає постанову про закриття кримінального провадження такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, просить її скасувати.
Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак від його представника адвоката ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи провести за їх відсутності, скаргу підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.
Дізнавач сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , чи інша уповноважена особа, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляд скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
У відповідності до ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постановою дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.11.2023 року кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в їх діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, жодній особі не повідомлено про підозру. Отже дізнавач, за наявності достатніх підстав, мав право прийняти постанову про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Проте, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Також дізнавачем зазначено, що предметом даного кримінального провадження є: посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином- підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; печатка штамп чи бланк підприємства, установи чи організації незалежно від форми власності; інші офіційні печатка, штамп чи бланк.
Разом з цим, у постанові дізнавача від 25.11.2023 року не вказано зміст обставин, які стали підставами для прийняття вказаної постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а дізнавач тільки посилається на диспозицію статті КК України за якої проводиться досудове розслідування.
У своїх поясненнях від 25.11.2020 року ОСОБА_6 зазначив, що з 2012 року працював в Державній інспекції сільського господарства в Закарпатській області. У 2015 році займав посаду завідувача сектору контролю родючості грунту Держсільгоспінспекції в Закарпатській області та підтвердив, що довідку з питань дотримання вимог земельного законодавства від 31.03.2015 року склав він особисто і підпис наявний на ній належить саме йому.
З наведеного вище слідує, що вказана довідка є офіційним документом, складеним посадовою особою ОСОБА_6 - інспектором сільськогосподарської інспекції.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що у матеріалах кримінального провадження міститься клопотання адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_4 від 23.11.2020 року. Проте, дізнавачем дане клопотання не розглянуто. Поряд з цим, дізнавачем ОСОБА_9 не здійснено жодних слідчих (розшукових) дій для перевірки обставин, на які посилається заявник.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частиною 1 статті 92 КПК України закріплено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
Відповідно до положень ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, як видно з матеріалів даного кримінального провадження, дізнавачем не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, не винесено жодного процесуального рішення та жодного процесуального документа, окрім необґрунтованої та невмотивованої постанови про закриття кримінального провадження.
Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження дізнавач вказує, що підставою для закриття є відсутність у діях ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. При цьому, дізнаваем ОСОБА_5 не зазначено в чиїх саме діях такі ознаки відсутні.
При цьому, заявник у заяві про кримінальне правопорушення чітко вказує на особу, яка на його думку вчинила кримінальне правопорушення, зокрема завідувача сектору контролю родючості грунту Держсільгоспінсекції в Закарпатській області ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.84, 92 95, 103, 104, 224, 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Час та дата складання повного тексту ухвали 07.06.2024 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1