УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Справа №607/17354/23 Провадження №1-в/607/289/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого cудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, українки, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 06 листопада 2023 року за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, -

в с т а н о в и в :

до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2023, згідно якого ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В обґрунтування подання зазначила, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Представник Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити із наведених у ньому підстав та мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 та засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення подання та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали судової справи, суд вважає наступне.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2589 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 2589 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 258,90 грн., яка діяла до 09.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Під час судового розгляду даного подання встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України, яким встановлено, що 11.01.2023 ОСОБА_5 своїми діями спричинила матеріальну шкоду на суму 395,43 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на 2023 рік, тобто 2589 грн.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч.2 ст.74 КК України, для негайного звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний Тернопільської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1