Єдиний унікальний № 501/2226/24
Провадження № 1-кп/501/207/24
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 секретар судових засідань - ОСОБА_2

номер справи 501/2226/24 провадження 1-кп/501/207/24

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що надійшов 23 травня 2024 року від Одеської обласної прокуратури, номер кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР від 22 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. імені Ілліча Аккурганського району Ташкентської області Узбекистан, громадянина РФ, одруженого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України,-

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

перекладач - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

23 травня 2024 року до Іллічівського міського суду Одеської області від Одеської обласної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України, із затвердженим обвинувальним актом.

Кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судове засідання на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі, про відсутність підстав про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Також, 24 липня 2024 року в судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 підтримано наявне в матеріалах справи клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою .

В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він будучи достовірно обізнаним із засобів масової інформації та інших відкритих джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, 27 листопада 2023 року, перебуваючи за місцем своєї роботи на території об`єкту критичної інфраструктури ПАТ «Чорноморський паливний термінал» за адресою: АДРЕСА_2 , з мотиву підтримання Російської Федерації у веденні збройної агресії проти України, переслідуючи мету поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших - утворених відповідно до законів України військових формувань, використовуючи для цього своїх родичів, що постійно проживають на території Російської Федерації, бажаючи настання наслідків у вигляді отримання такої інформації цією державою агресором в цілому, будучи працівником зазначеного підприємства, займаючи посаду оператора очисних споруд служби екології даного підприємства, та маючи безперешкодний доступ до будь-яких об`єктів, розташованих на територій ПАТ «Чорноморський паливний термінал» поруч з ним, використовуючи електронне обладнання свій мобільний телефон марки Xiaomi REDMI Note 8 Pro модель НОМЕР_1 , ІМЕІ (1) НОМЕР_2 ; ІМЕІ (2) НОМЕР_3 із SIM картою НОМЕР_4 та SIM картою НОМЕР_5 , зі встановленим на ньому програмним забезпеченням, підключеним до мережі Інтернет-провайдера задля можливості подальшого поширення інформації, авторизувавшись в Інтернет-месенджері «WhatsApp», який прив`язаний до його абонентського номеру НОМЕР_4 , застосовуючи здоби та методи конспірації, приховуючи свої протиправні дії від інших осіб - працівників цього підприємства, своїх колег), 27 листопада 2023 року здійснив на свій мобільний телефон фотографування та відеозйомку незавершеного автомобільного мосту з діючою понтонною переправою на взводному опорному пункті № 1/А (далі ВОП №1/А) за адресою: АДРЕСА_2 , що з`єднує м. Чорноморськ Одеської області з м. Одесою через ОСОБА_8 у районі АДРЕСА_2 , де розташовувались окремі утворені відповідно до законів України військові формування, формування Збройних Сил України, які виконували там бойові завдання, цілодобову охорону по периметру цього об`єкта, після чого, в цей же день, шляхом надсилання зібраних даних в інтернет-месенджері «WhatsApp» поширив їх на адресу абонента стільникової мережі Російської Федерації номер телефону НОМЕР_6 « ОСОБА_9 », що постійно проживає у Російській Федерації, який їх отримав та оглянув, а саме наступних фото та відео файлів:

1) Фотознімок під назвою:

«05cc03a8ecdd256bce774a37e5df65e3fd83ceeb8d071f9529b3b7453b60a8b1», який зроблено через лівий кут металопластикового вікна, з якого відкривається вид на незавершений автомобільний міст з понтонною переправою та зафіксовано вищевказаний об`єкт по периметру;

2) Фотознімок під назвою:

«06се129be2f8b3582cf6bb49527076ef344c6080d8f62dd14fob4», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також підходи з боку акваторії моря Одеської області;

3) Фотознімок під назвою:

«49a7d6a31b29794406а1ас16ас656е8с122d414ed29ad3d91 fe8bdc8ae715с74», який здійснено через лівий кут металопластикового вікна, з якого відкривається вид на незавершений автомобільний міст з понтонною переправою та зафіксовано вищевказаний об`єкт по периметру;

4) Фотознімок під назвою:

«240d4b6bb5dа323d6аd82а016495bd1fc266750b39d85410508b57fdb727754», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також підходів з боку акваторії моря Одеської області.

5) Фотознімок під назвою:

«240d4b6bb5dа323d6аd82а016495bd1fc266750b39d85410508b57fdb727754», на якому зафіксовано паливні цистерни ПАТ «Чорноморський паливний термінал» Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача балка, вул. Північна, буд. 2;

6) Фотознімок під назвою:

« НОМЕР_7 », на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку акваторії моря Одеської області. Фотознімок зроблений через гілля дерева прихованим шляхом;

7) Фотознімок під назвою:

«09467734e4f9d1eb64389ce3f6f9189d5ed95460a144b70b9a751d», на »кому зафіксовано акваторію ДП «Чорноморський морський торговельний порт» та усі споруди портової інфраструктури, виробничі потужності цього підприємства, а також інші споруди, будівлі, що також можуть мати оборонне значення;

8)Фотознімок під назвою:

«df38ce9ae6c165655f0417411cea675fc0f2f1a32d9f7b342c3fd2d5a4bb3c35», на якому зафіксовано незавершений автомобільний міст з понтонною переправою, шляхи під`їзду до даного об`єкту з боку м. Чорноморськ та м. Одеси, а також підходи з боку акваторії моря Одеської області;

9) Відеозапис під назвою:

«VID-20231029-WA0002», де зафіксовано акваторію паливного терміналу ПАТ «Чорноморський паливний термінал» Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача балка, вул. Північна, буд. 2. Зазначеним можливо встановити розташування окремо утворених відповідно до законів України військових формувань, формувань Збройних Сил України.

За поширеними 27 листопада 2023 року ОСОБА_3 фото та відео файлами можливо ідентифікувати на місцевості розташування окремих утворених відповідно до законів України військових формувань, формувань Збройних Сил У країни, що виконують бойові завдання, цілодобову охорону по периметру незавершеного автомобільного мосту з діючою понтонною переправою на взводному опорному пункті № 1/А (далі ВОП №1/А) за адресою: АДРЕСА_2 , що з`єднує м. Чорноморськ Одеської області з АДРЕСА_3 . У відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами зазначена інформація не розміщувалась.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України - за кваліфікуючими ознаками: поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщується у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України,

?п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України так підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_3 є іноземцем, громадянином Російської Федерації, на цій території країни агресора на сьогодні проживають його родичі, серед яких з батьки і два брати, а саме на території Омської області;

?п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, що на думку сторони обвинувачення підтверджується, що свідки в кримінальному провадженні, які є колегами ОСОБА_3 , ще не допитувалися в суді;

?п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України може продовжити кримінальне правопорушення або вчинити нове кримінальне правопорушення, що також буде спрямовано на підтримання Російської Федерації у веденні збройної агресії проти України, що на думку сторони обвинувачення підтверджується безпосереднім безперервним контактуванням засобами мобільного зв`язку зі своїми родичами, що постійно проживають на території країни агресора, та пересилання їм фото та відеоматеріалів.

Встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу в збройних силах РФ у спеціалізованих підрозділах зв`язку та радіорозвідки, приймав участь у бойових діях РФ на території Чеченцької Республіки в 1990-х роках, а відтак володіє відповідними спеціальними навичками.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належного виконання обвинуваченим обов`язків та запобігти зазначеним ризикам, тому вважає доцільним продовжити запобіжний захід строком на 60 діб без визначення застави.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Заначив що , враховуючи стадію судового процесу ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України не перестали існувати , більш м`який запобіжний захід на думку прокурора не може забезпечити дієвості кримінального провадження, просить продовжити термін тримання ОСОБА_3 під вартою терміном на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав відсутності ризиків, на наявності яких наполягав прокурор, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_3 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки потребує лікування.

Суддя вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази надані до клопотання вирішує наступне.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року , рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю наявних обвинувачень, на даний час не виходить за межі розумного строку.

Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, при цьому об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, суду надано не було.

Суд вважає, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частинами першою , третьої, п`ятої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, наявність соціальних зв`язків у обвинувачуваного та характеризуючі його особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу вищезазначених обставин.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження обвинуваченого права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження та неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід, суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому та відмовити стороні захисту в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного застава судом не визначається.

Висновок суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 315, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. імені Ілліча Аккурганського району Ташкентської області Узбекистан, громадянина РФ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 21 вересня 2024 року включно.

Розмір застави не визначати.

Повний текст ухвали проголошено 29 липня 2024 року о 12.00 годин.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий