справа № 208/6526/24
№ провадження 1-кс/208/1376/24
УХВАЛА
Іменем України
09 серпня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000772 від 21.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, маючий професійно-технічну освіту, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 20.12.2004 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 cт.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 13.03.2007 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.296, ч.1 ст.121, ст.70, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі строком 6 років 6 місяців;

- 03.12.2010 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.393, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

- звільнений 18.02.2016 із Катеринівської ВК Рівненської області (№46);

- 15.10.2019 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 24.10.2019 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 04.06.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць.

- 18.06.2020 Заводським районним судом Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

- 18.11.2020 ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області вирок змінено, за ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 18.06.2020, більш суворим покаранням, призначеного Петриківським районним судом Дніпропетровської області від 04.06.2020 та остаточно призначити позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць. Звільнений 13.03.2024 із Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання,

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000772 від 21.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

20.06.2024 в період часу з 08 год. 00 хв. до 09 год. 02 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу власниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у її спальній кімнаті на стіні побачив телевізор марки "Samsung" та пульт від нього. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного телевізора з пультом.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 20.06.2024 в період часу з 08 год. 00 хв. до 09 год. 02 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до спальної кімнати ОСОБА_7 , де діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власниці, скориставшись її відсутністю у квартирі, з корисливих мотивів та корисливої мети, повторно викрав зі стіни телевізор марки "Samsung" темно-сірого кольору, AU7100, 43 діагональ, модель UE43АU7100U, серійний номер 0HCP3HER700249X з пультом марки «Samsung» чорного кольору «1588-3366» з серійним номером « НОМЕР_1 », які на праві власності належать ОСОБА_7 .

Заволодівши викраденим майном, та утримуючи його при собі, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 12975 гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 18.06.2024 в період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_4 , з дозволу власниці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у кухні на холодильнику побачив м`ясорубку марки «BOSCH», яка належить ОСОБА_8 на праві приватної власності. В цей час у ОСОБА_6 виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеної м`ясорубки.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , 18.06.2024 в період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , зайшов на кухню, де діючи повторно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власниці, скориставшись тим, що за його діями не спостерігає ОСОБА_8 , з корисливих мотивів та корисливої мети, викрав з кухні вказаної квартири м`ясорубку марки «BOSCH» білого кольору, E-Nr: MFW3X15W/04, Type: НОМЕР_2 , S-Nr: 23002122, ринкова вартість якої становить 4770 гривень 06 копійок, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Заволодівши викраденим майном, та утримуючи його при собі, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4770 гривень 06 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме показаннями потерпілих, свідків, протоколам оглядів предметів, протоколами проведення впізнання особи, речовими доказами, висновками експертів, а також іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які з достатньою ймовірністю підтверджують існування розумної підозри щодо причетності підозрюваного до вчинення тяжких злочинів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, сукупним аналізом обставин злочину та особистості підозрюваного стороною обвинувачення встановлено ризики того, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України):
Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, як і немає постійного доходу, оскільки не має місця роботи, має посередню характеристику та неодноразові судимості), крім цього останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, яка виключає ймовірність його звільнення від відбування покарання з випробуванням, загроза реального відбуття з високою ймовірністю спонукають підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування, суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вказує на те, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі. Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відверненні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - не встановлено.

З огляду на тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, ризик переховування об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб та обумовлює можливість підозрюваному переховуватися на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що може значно ускладнити органам правопорядку вживати заходи реагування на таку поведінку підозрюваного та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Орган досудового розслідування враховує, що безпосередні бойові дії, а також наслідки війни проходять у тому числі на території Дніпропетровської області, в зв`язку з чим в ряді міст проходить вимушена евакуація, населення системно мігрує до інших областей та міст України, або інших країн. Цей факт, у тому числі в сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному, з великою ймовірністю може спіткати останнього до переховування від слідства та суду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає, що наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і його процедура виконання покарання.

2.Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України):
Підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою унеможливлення збирання зазначених доказів стороною обвинувачення. Про існування даного ризику свідчить те, що на даний час досудове розслідування триває та проводяться ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та відшукання речових доказів. Будучи неодноразово судимим, підозрюваний обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому, перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити відповідні речі.

3. Незаконно впливати на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України):
Перебування підозрюваного ОСОБА_6 поза межами установ, що утримують осіб під вартою, створює загрозу здійснення впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як з деякими перебуває у тісних відносинах, особисто знайомий (що видно з протоколів допиту останніх). Крім того, після отримання копій матеріалів кримінального провадження, як додаток до вказаного клопотання, ОСОБА_6 , отримав доступ до персональних даних потерпілих та свідків (повні анкетні дані, адреси реєстрації та проживання, абонентські номери). Обґрунтованість даного ризику обумовлена тим, що ОСОБА_6 розуміючи ступінь тяжкості вчинення злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, може самостійно, або заручившись підтримкою інших осіб, негативно впливати на психологічний та моральний стан потерпілих та свідків, безперешкодно спровокувати та викликати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, шляхом вмовлення, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способом, оскільки є особою раніше судимою за злочини проти життя та здоров`я з метою уникнення покарання за вчинений злочин. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

Відповідний незаконний вплив може стосуватися як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що перебувала на місці вчинення злочину, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку з його особою (наприклад: показання понятих, які брали участь у проведення слідчих (розшукових) дій)

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, або під час судового засідання судом у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, 95, 224 КПК України). За таких обставин, беручи до уваги обізнаність підозрюваного та процесуальну поведінку, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілих та свідків, враховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для нього аспекті є реальним.

4.Вчините інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України):
Підозрюваний ОСОБА_6 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, не має офіційного працевлаштування, не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя останнього, що свідчить про те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з корисливих мотивів. Отже, може продовжувати свою протиправну діяльність. Орган досудового розслідування вважає, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, становить небезпеку для майна суспільства. При цьому підозрюваний є раніше судимим за вчинення злочину проти життя та здоров`я іншої особи та за втечу з місць позбавлення волі. Маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи обвинувачем за вчинення 5 (п`яти) кримінальних правопорушень, лише за період з 2019-2020 рік (після чого останній був звільнений з місць позбавлення волі, лише в квітні місяці 2024 року), ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нових злочини проти власності. Таким чином існує достатньо підстав вважати, що перебуваючи поза межами місця позбавлення волі останній може вчинити інші корисливі злочини з метою отримати дохід «легким шляхом», що характеризує його антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільства.

Особлива суспільна небезпека імовірного злочину полягає у тому, що він вчиняється в умовах дії «воєнного стану в Україні». За таких обставин особисте збагачення злочинним шляхом є неприпустимим та особливо цинічним.

Вказаний ризик має місце також через те, що на даний час орган досудового розслідування встановлює факт можливого систематичного вчинення ОСОБА_6 аналогічних злочинів та вважає, що останній може продовжити вчиняти аналогічні злочини, або при здійсненні тиску на потерпілих чи свідків вчинити інший злочин.

Відтак, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілих, свідків, протоколів огляду місця події, отриманих речових доказів, та іншими доказами зібраними в межах кп, з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, осіб на утриманні. Також важливим є характер скоєного кримінального правопорушення, та усвідомлення особою протиправності своїх дій, а тому у сукупності це свідчить про схильність останнього до скоєння нових кримінальних правопорушень, та скоєння злочину під час військового стану,будучи неодноразово засудженим за аналогічні злочини, проте на шлях виправлення не становиться. А тому єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та зможе знівелювати заявлені ризики, є тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не погодився з клопотанням, не оспорюючи фактичні данні щодо викладеної підозри, зазначив, що він бажає відшкодувати шкоду потерпілим, а тому просить не обирати йому тримання під вартою, надати можливість перебувати на домашньому арешті за адресою АДРЕСА_2 .

Захисник, вважав що клопотання не підлягає задоволенню, так як прокурором не доведено заявлені ризики. Тим більш ОСОБА_6 має намір на відшкодування шкоди, має на утриманні двох дітей, та жінку матір дітей, з якими підтримує стосунки. А тому можливим є застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_6 18.07.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000772 від 21.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Після чого, ОСОБА_6 здійснив дії на ухилення від органу досудового розслідування, за місцем мешкання не проживав, про зміну місця проживання не повідомляв.

Також, як встановлено, заявляючи про можливість перебування на домашньому арешті, ОСОБА_6 вказує адресу яка є місцем скоєння кримінального правопорушення, де також проживає і потерпіла особа та свідок кримінального провадження.

Посилання підозрюваного ОСОБА_6 на наявність в нього неофіційного місця роботи не підтверджена в ході судового розгляду, як і посилання про наявність осіб які б могли взяти його на утримання під час перебування на домашньому арешті, так як за місцем реєстрації він не проживає, а його цивільна дружина не працює, підтвердженого доходу не має.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким, а саме: витягу з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, показами потерпілих осіб, свідків, протоколами процесуальних дій, огляду предметів та місця події, іншими доказами з їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який раніше не одноразово судимий в тому числі за скоєння корисних злочинів, та є особою, який звільнений з місць позбавлення волі 13.03.2024 року з Солонянського ВК Дніпропетровської області (№ 21) по відбуттю строку покарання.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від від п`яти до восьми років.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором заявлених ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, так і забезпечення його життєвих потреб під час перебування на такому запобіжному заході, проте як встановлено під час розгляду клопотання підозрюваний не має місця постійного проживання, за місцем реєстрації не мешкає, а за місцем проживання його цивільної дружини, проживає потерпіла та ця адреса є місцем скоєння злочину, крім іншого цивільна дружина підозрюваного не має офіційного місця роботи та доходу, що свідчить про неможливість знаходження підозрюваного за вказаною адресою.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.Посилання захисника на необґрунтованість підозри, як зазначено вище, спростовано прокурором та слідчим в ході розгляду клопотання, а тому оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 4 ст. 185 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 80 = 242240 гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000772 від 21.06.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 06 жовтня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1