Провадження № 1-кс/344/6072/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000184 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000184 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 12/ос від 20.01.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі Закон) визначено, що Національна поліція України (поліція) є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 30 Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно з п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), протоколи про правопорушення уповноважені складати посадові особи органів Національної поліції.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом IІ вказаної Інструкції визначена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. Так, згідно з п. 1, п. 7, п. 10 розділу ІІ вказаної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_5 , працюючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, являючись працівником правоохоронного органу, та відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою та представником влади, незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно правових актів, будучи попередженим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», які спрямовані на запобігання корупційним правопорушенням, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою протиправного особистого збагачення, використав свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.

Згідно посадової інструкції інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 зобов`язаний забезпечувати припинення правопорушень, надавати допомогу громадянам, які її потребують; установлювати на місці події обставини учинення правопорушення; здійснювати заходи щодо встановлення особи, яка вчинила правопорушення та його затримання в порядку, визначеному законодавством; складання, у межах компетенції, протоколів та постанов про адміністративні правопорушення та здійснення у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення; патрулювання території обслуговування з метою проведення превентивних заходів з попередження та виявлення правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху, публічної безпеки та порядку на вулицях, площах, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, інших публічних місцях; доставляти, у випадках і порядку, визначеним законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

Згідно розстановки сил та засобів відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківської області з 08 год 15 хв. 13.08.2024 по 08 год. 15 хв. 14.08.2024, затвердженої Начальником відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , - інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 здійснювали патрулювання на території Івано-Франківської області.

Зазначено, що 14.08.2024, близько 06 години 00 хв., у селі Драгомирчани

Івано-Франківської області на перехресті вулиць Стуса - Миру члени групи реагування патрульної поліції, а саме інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 зупинили автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме руху транспортного засобу без ввімкненого ближнього світла фар та підійшовши до вказаного автомобіля, вказали останньому пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Отримавши документи, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що в нього є підстави вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння так, як від нього чутно різкий запах алкоголю і на його думку, він не зможе пройти тест із використанням газоаналізатора на стан алкогольного сп`яніння та додав, що в разі позитивного результату на стан алкогольного сп`яніння його буде притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та позбавлення водійського посвідчення строком на 1 рік. З метою уникнення негативних наслідків для ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , маючи на меті злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди повідомив, що зможе прийняти рішення про не проходження тесту із використанням газоаналізатора на стан алкогольного сп`яніння за умови надання йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн.

У клопотанні зазначено, що надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби ОСОБА_5 14.08.2024, близько 06 год. 00 хв., перебуваючи у селі Драгомирчани Івано-Франківської області на перехресті вулиць Стуса - Миру, де в ході розмови повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 10 тис. грн. шляхом передачі йому грошових коштів у багажне відділення службового автомобіля марки Renault Duster із службовим номерним знаком « НОМЕР_2 » за не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та не скерування цих матеріалів до суду для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. В свою чергу ОСОБА_9 будучи поставленим в умови, коли відмова від надання грошових коштів працівнику поліції потягне за собою істотне порушення його законних прав та інтересів, а саме, що стосовно нього буде незаконно складений на його думку, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, був змушений погодитись на неправомірну вимогу ОСОБА_5 .

Зазначається, що надалі, близько 06 год. 08 хв. ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, перебуваючи в селі Драгомирчани Івано-Франківської області на перехресті вулиць Стуса - Миру отримав від ОСОБА_9 грошові кошти як неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн., які на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 помістив до багажного відділення службового автомобіля марки Renault Duster із службовим номерним знаком НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 368 КК України, а саме у вимаганні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої йому влади.

Матеріалами клопотання зазначається, що 14.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені у ньому обставини, просять клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що наведені у клопотанні ризики є безпідставні, зважаючи, що ОСОБА_5 має намір подати заяву на звільнення з поліції. Підозрюаний має дружину, двох неповнолітніх дітей. Просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. У разі, якщо суд прийде до переконання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить призначити йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою та показаннями потерпілого; протоколом затримання ОСОБА_5 від 14.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до примітки до ст. 45 КК України, є корупційнім та згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, останній може виїхати за межі м. Івано-Франківська чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;

п. 2 можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, то має доступ до ще не наданих та не здобутих чи не вилучених органом досудового розслідування оригіналів документів, які можливо використати як доказ під час проведення досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_5 може спілкуватись із іншими працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, які в свою чергу можуть здійснити вплив на свідка та змінити показання під час проведення досудового розслідування;

п. 3 незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області та виконує, то може впливати на інших працівників поліції, які разом із ним здійснювали патрулювання на території Івано-Франківської області. З урахуванням відомих ОСОБА_5 обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, не перебуваючи під вартою він зможе вступати у поза процесуальні відносини із службовими особами відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області чи іншими особами та надавати їм поради чи схиляти їх до дачі певних показань в ході слідства. Вказане створює загрозу тиску та підбурювання таких осіб до дачі ними неправдивих показань або відмови від надання таких. Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування;

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Перебування на займаній посаді дозволило ОСОБА_5 планомірно та систематично вимагати неправомірну вигоду від громадян України. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди від громадян України та його причетність щодо вчинення аналогічних злочинів буде перевірятися в ході досудового розслідування. За таких обставин ризик перешкоджанню кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів продовження злочинної діяльності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Враховуючи вище наведені ризики, займану посаду підозрюваного, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання неможливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Застосування такого запобіжного заходу жодним чином не мінімізує наведені вище ризики.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 корупційного злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, наявність вищенаведених ризиків, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 61 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 184 708 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот вісім) гривень. На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_5 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 12 жовтня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити заставу у розмірі 184 708 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот вісім) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні та працівниками відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області6;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 15.08.2024 року.