Справа № 755/9175/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002030 від 04.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ФОП « ОСОБА_5 », монтувальником шин, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в останнє вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 310 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, продовженого Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 року «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», вчинив злочин, за наступних обставин. Так, 02.06.2023 року, ОСОБА_3 , приблизно о 22 годині 33 хвилин, перебуваючи біля кав`ярні «Кава Києва», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії носять таємний характер для оточуючих ОСОБА_3 , відчинив пластикове вікно, що розташоване з правої сторони від входу до кав`ярні «Кава Києва» та через нього заліз до вказаної кав`ярні, таким чином проник до вищевказаного приміщення, звідки повторно, таємно викрав 3 (три) упаковки кави «Еспресо бленд», вагою 1 кг кожна, вартістю 450 грн. за шт., загальною вартістю 1350 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8 тa термінал для розрахунків «Verifone VX675 GPRS», серійний номер 332408484, вартістю 6414 грн. 95 коп., який потерпілий орендував.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 вийшов з приміщення кав`ярні та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_8 на суму 7764 гривень 95 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, на початку червня 2023 року, приблизно о 10 год. 30 хв., їхав додому, на зупинці громадського транспорту, перебуваючи біля кав`ярні, відчинив пластикове вікно, яке розташовано з правої сторони кав`ярні, та проник до кав`ярні, де побачив термінал для розрахунків, який лежав на столі, та три пачки кави, який викрав, після чого зник з місця злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, просив суд його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин в період дії воєнного стану на території України, крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачений вчинив злочин, маючи непогашену судимість, а тому, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 17.07.2024 року №СЕ-19/111-24/40420-НЗПРАП) в сумі 3029 гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: п`ять слідів папілярних узорів, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження -знищити, три пачки зерної кави «ESPRESSO BLEND» Київська міська ростерія по 1 кг. та термінал «Verifone» VX 675 «Райффайзен банк Аваль» - які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 - залишити у його власності, оптичний диск «CD -R» hp 52Х 700 МВ Data 80 min Мusic, з відеозаписом з камер відеоспостереження, які розміщенні на фасаді будівлі ТОВ «Фірма Гамі», що за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 2 від 02.06.2023 року- залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя: