печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваної - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваної - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000637 від 26.11.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000637 від 26.11.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 26.11.2022 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, зазначено, що у період з січня 2021 року по грудень 2023 року учасники злочинної організації, створеної ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням службовою особою Дніпровської міської ради, до складу якої у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2021 року увійшли: невстановлена досудовим розслідуванням службова особа Департаменту з питань місцевого самоврядування, внутрішньої та інформаційної політики Дніпровської міської ради, невстановлена досудовим розслідуванням службова особа КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_12 а також інші невстановлені досудовим розслідуванням учасники злочинної організації, діючи відповідно до основної мети цієї організації - особливо тяжких злочинів, спрямованих на розтрату чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому потворно, в умовах воєнного стану в особливо великому розмірі, у складі злочинної організації, здійснили розтрату коштів місцевого бюджету під виглядом отримання маркетингових та рекламних послуг та вчинили кримінальні правопорушення.

30.09.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, та 30.09.2024 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

Так, підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави звернутися з клопотання до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що пов`язано із застосуванням до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що це може запобігти спробам підозрюваної до наступного:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що підозрювана розуміючи, що вона вчинила особливо тяжкий злочин проти власності, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, остання, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність значних матеріальних активів у підозрюваної в сукупності з тяжкістю покарання, що йому загрожує в разі доведення його вини та ухвалення обвинувального вироку, беззаперечно свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваної реальної можливості, з урахуванням його майнового стану переховуватись від органу досудового розслідування, використовуючи свої активи для тривалого перебування за кордоном.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрювана, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам підозрюваного з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрювана може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваної. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності вона зможе як сама так і на її вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків вчиненого злочину, відомості про яких вона може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваною шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрювана може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, адже ОСОБА_6 відповідно до зібраних доказів не збиралась завершувати свою злочинну діяльність, в тому числі після раніше проведених слідчих (розшукових) дій.

З врахуванням зазначених обставин прокурор просить суд застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Адвокати в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що ризики є надуманими, підозра необґрунтованою.

Підозрювана має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, місце роботи. Також, підозрювана утримує батьків пенсійного віку, оплачує навчання сина, а тому запобіжний захід у вигляді тримання тримання під вартою позбавить підозрювану належним чином допомогати сімї та її забезпечувати.

Таким чином, адвокати просили відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підозрюваній необхідно утримувати сімю та працювати.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала позицію своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Так, судовим розглядом встановлено, що 30.09.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.09.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Любимівка, Дніпропетровського р-ну., Дніпропетровської області, громадянці України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих їй правопорушеннях підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:протокол огляду Інтернет ресурсу - електронної системи публічних закупівель «Prozzoro» від 18.07.2023, відповідно до якого встановлено, що за результатами проведених торгів оголошених КП «Організаційно - аналітична система» ДМР у період з 2021 - 2023, перемогу отримали ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_12 та ін;протокол огляду мобільного телефону марки «iPhone 11» від 19.02.2024, який належить ОСОБА_9 та був вилучений в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання останнього, на якому виявлено листування у месенджері «Whatsapp» із службовими особами КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР, а також надання вказівок ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 щодо здійснення обготівкування коштів отриманих від КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР та ін;протокол огляду мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 7» від 01.11.2023, який належить ОСОБА_10 та був вилучений в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання останньої, на якому виявлено листування у месенджері «Whatsapp» із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зі змісту встановлено надання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказівок ОСОБА_10 щодо здійснення податкового та бухгалтерського обліку підконтрольних фізичних осіб - підприємців, а також здійснення банківських операцій від імені фізичних осіб - підприємців, що спрямовані на подальше обготівкування та ін; протокол огляду речей від 01.11.2023, вилучених в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , за результатами якого виявлено електронні ключи доступу ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_14 та ін;протокол огляду чорнових записів від 16.02.2024, вилучених в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , за результатами якого встановлено, що остання здійснює записи щодо розрахунків витрат, надходжень фізичних осіб - підприємців ФОП ОСОБА_19 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_20 , зокрема нотатки зробити ключі медок та токени від імені указаних фізичних осіб - підприємців;протокол огляду речей від 18.10.2023, вилучених в ході провденого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за результатами якого виялвено ноутбук «DELL Inspirion 15 3000», на якому зберігаються файли щодо виконання умов договору укладеного між ФОП ОСОБА_20 із КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР, а також реєстраційні документи ФОП ОСОБА_16 ;протокол огляду речей від 20.10.2023, вилучених в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , за результатами якого виявлено ноутбук «DELL Vostro 3580», на якому зберігаються папки із найменуванням «ФОП ОСОБА_20 », ФОП « ОСОБА_18 », «ФОП ОСОБА_12 », «ФОП ОСОБА_14 », «ФОП ОСОБА_17 », «ФОП ОСОБА_13 », «ФОП ОСОБА_24 », «ФОП ОСОБА_15 », «ТОВ «Медіа Директ», «ФОП ОСОБА_25 », «ФОП ОСОБА_26 », «ФОП ОСОБА_27 », в яких зберігаються банківські виписки, «Медок», ключи АЦСК, установчі та реєстраційні документи, акти прийому-передачі та ін;протокол огляду мобільного телефону марки «Samsung» від 17.10.2023, який належить ОСОБА_11 та був вилучений в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання останньої, на якому виявлено листування у месенджері «Telegram» із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_9 надає вказівки ОСОБА_11 щодо здійснення перерахувань певної суми грошових коштів отриманих на рахунок фізичної особи - підприємця від КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР на їх карткові рахунки з метою подальшого обготівкування та ін;протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_11 від 10.07.2023, відповідно до змісту якого встановлено, що ОСОБА_8 надає вказівки ОСОБА_11 щодо підготовки документів фізичних осіб - підприємців, виставлення рахунків на фізичних осіб - підприємців, та ін;протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_16 від 10.07.2023, відповідно до змісту якого встановлено, що ОСОБА_8 надає вказівки ОСОБА_16 щодо необхідності повідомлення про надходження та баланс грошових коштів на власні карткові рахунки та по поточним рахункам, здійснення зняття готівки з власних карткових рахунків, повідомляти про СМС з кодом, який приходить на особистий номер ФОП, надати фотографії своєї особистої платіжної картки, зробити електронний цифровий підпис, підписувати документи щодо проведених фінансово-господарських взаємовідносин та ін. Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 розповідає ОСОБА_16 про процедуру реєстрації її як ФОП, про необхідність зробити печатку, та надає перелік КВЕД, які необхідно указати при реєстрації ФОП, інструктує як замовляти готівку у банку, а також про необхідність отримання ЕЦП;довідка спеціаліста, відповідно до якої з`ясовано, що КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР перераховано грошові кошти на поточні банківські рахунки ФОП ОСОБА_19 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_20 на підставі укладених договорів про закупівлю послуг за період 2021-2023 років у загальній сумі 47 527 493, 69 грн;висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якого визначено матеріальну шкоду (збитки) завданої міського бюджету, внаслідок перерахування бюджетних коштів на підставі договорів про закупівлю послуг, укладених замовником КП «Організаційно - аналітична служба» ДМР з виконавцями ФОП ОСОБА_19 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_20 у загальній сумі 47 527 493, 69 грн;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 могла вчинити інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень вірогідним та достатнім для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, суд аналізуючи доводи сторони обвинувачення дійшов висновку, що підозра можливого вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень не є вочевидь необґрунтованою. Проте, наявні у матеріалах клопотання та дослідженні у судовому засіданні докази не доводять, що існує обґрунтованість підозри такого рівня, який є необхідним для обмеження прав і свобод особи шляхом продовження щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з цим, слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, на думку слідчого судді ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є часткового обгрунтованим, оскільки підозрювана розуміючи, що вона вчинила особливо тяжкий злочин проти власності, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, остання, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Однак зазначене не свідчить, що такий ризик станом на день розгляду справи є наявним, оскільки сформований на позиції тяжкості покарання.

Відтак, ризик втечі підозрюваної, на думку слідчого судді, виключати не можна, а тому в певній мірі він є наявним, однак сторона обвинувачення не дала доказів того, що остання вчиняла дії, які б свічили, про намагається уникнути слідства.

Так, слідчий суддя враховує, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрювана, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування, а тому зазначений ризик є обгрунтованим.

Також, обгрунтована є позиція органу досудового розслідування, що підозрювана може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків, підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з цим, що стосується посилання сторони обвинувачення на наявність ризиків, а саме, що підозрювана буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення то слідчий суддя не приймає зазначене до уваги, з огляду на те, що такі посилання мають досить формальне обґрунтування та в контексті кримінального провадження і особи підозрюваної стороною обвинувачення не доведено.

Відтак, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 , більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відтак, при розгляді клопотання не було встановлено, що процесальна поведінка підозрюваної є неналежною, а тому доводи сторони захисту щодо недоведеності наявності ризиків є частково обґрунтованими.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про продоження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Відтак оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання ходу досудового розслідування, можливості вчинити інше кримінальне провадження не знайшли свого підтвердження, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваної, в тому числі і те, що вона має постійне місце проживання та роботи, утримує батьків похилого віку, сина, раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, саме домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

З врахуванням зазначених обставин, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, з покладенням на підозрюваної обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 28.11.2024, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000637 від 26.11.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000637 від 26.11.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000637 від 26.11.2022, а саме: до 28.11.2024 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні, визначених прокурором.

Звільнити негайно підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під-варти в залі суду.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 до виконання органу Національної поліції за її місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_28