Справа № 944/6067/24
Провадження №1-кп/944/1302/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого 30 серпня 2024року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000634 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Яр Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 об 19год. 20хв. 29 серпня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, керуючись прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час чергового виниклого конфлікту із братом ОСОБА_5 , тримаючи в лівій руці молоток, умисно наніс ним декілька ударів потерпілому ОСОБА_5 в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закрито черепно-мозкової травми, забою головного мозку, імпресивного перелому лобної кістки, забійної рани лобної ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК Укрїни визнав,

за обставин викладених в обвинувальному акті визнав, визнав, щиро розкаявся та пояснив, що об 19год. 20хв. 29 серпня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у нього з братом виник конфлікт, брат перебував в стані алкогольного сп`яніння, та ображав словесно його та матір, він боячись що ОСОБА_5 може вдарити стареньку матір, яка є хвора та не встає з ліжка, схопив молоток та наніс ним декілька ударів в область голови ОСОБА_5 .. Просить суд суворо його не карати, не позбавляти його волі, а обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні викладене в обвинувальному акті підтримав. Просить обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки, з обвинуваченим примирився та жодних притензій до нього не має.

Як встановлено у судовому засіданні, покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини провадження і судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковано вірно.

Згідно вимог ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та враховує обставини кримінального правопорушення, наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину, і відшкодування спричиненої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням особи, обвинуваченого який раніше не судимий, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санцією ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи те що обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, його відношення до вчиного кримінального правопорушення, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відшкодування спричиненої шкоди, такий не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, являєтьтсчя інвалідом третьої групи пожиттєво, не проявляє антисоціальної поведінки по відношенню до інших, відсутність обтяжуючих обставин, та думку потерпілого, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст.76ККУкраїни.

за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Арешти накладені на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.09.2024 року, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374,ч.15ст.615КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог передбачених ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку 01 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту після вступу вироку в законну силу, скасувати.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.09.2024 року, на матерчасту чоловічу сорочку в клітинку зелено-білого кольору із ознаками носіння, матерчасті джинсові штани із ознаками носіння, резинові тапочки чорного кольору із ознаками носіння, які поміщено в картонну коробку, змив сліду РБК з підлоги коридору, який поміщено та опечатано в паперовий конверт №1, змив сліду РБК з підлоги в кімнаті №3, який поміщено та опечатано в паперовий конверт №2, наволочку зі слідами РБК з кімнати №3, яку поміщено та опечатано в паперовий конверт №3, рушник синього кольору зі слідами РБК, який поміщено та опечатано в паперовий конверт №4, молоток, який поміщено та опечатано в картонну коробку, післі набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, а саме:

-матерчасту чоловічу сорочку в клітинку зелено-білого кольору із ознаками носіння, матерчасті джинсові штани із ознаками носіння, резинові тапочки чорного кольору із ознаками носіння, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 ;

-змив сліду РБК з підлоги коридору, який поміщено та опечатано в паперовий конверт №1, змив сліду РБК з підлоги в кімнаті №3, який поміщено та опечатано в паперовий конверт №2, наволочку зі слідами РБК з кімнати №3, яку поміщено та опечатано в паперовий конверт №3, рушник синього кольору зі слідами РБК, зразки крові, зразки букального епітелію, зразки змивів з обох рук, зразки нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - знищити;

- футболку чоловічу сірого кольору зі слідами РБК та шорти чоловічі коричневого кольору в клітинку білого кольору зі слідами РБК, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_5 ;

- компакт-диск, на якому збережені відео-файли з спілкуванням з потерпілим ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту стаціонарного хворого №79191 КНП «Перше територіальне медичне об"єднання м.Ловова», видану на ім"я ОСОБА_5 на 12 аркушах, яку повернуто із КНП «1територіальне медичне об"єднання м.Львова», після набрання вироком законної сили, залишити у володінні "1 територіального медичного об"єднання м.Львова».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1