печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 01.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не одруженого, який навчається у Київському Національному університеті ім. Т.Г. Шевченка - 2 курс, денна форма навчання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 01.05.2024 приблизно о 13 год. 04 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW Х3» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вул. Князів Острозьких у м. Києві, зі сторони вул. Миколи Грушевського в напрямку провулку Бутишів, зі швидкістю 77,11 км/год ± 3,08 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України.

В цей час, попереду, в межах його смуги, перед зазначеним нерегульованим пішохідним переходом, зменшуючи швидкість зупинився невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль, водій якого надавав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка в темпі спокійного кроку рухалась по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво, відносно напрямку руху транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.4, 12.9 «б», 14.6 «а», «в» та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху України:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 12.9: водієві забороняється:

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

- п. 14.6. Обгін заборонено:

а) на перехресті;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

- горизонтальна дорожня розмітка 1.1: вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Лінію 1.2, якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками).

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому що він, достеменно знаючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці 50 км/год, усвідомлюючи, що вибір швидкості і контроль за швидкісними параметрами визначається односторонньою вольовою активністю водія, спостерігаючи по спідометру показники щонайменше 74.0 км/год., маючи об`єктивну змогу обрати безпечні прийоми керування, достеменно знаючи, що обгін на перехресті та ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті категорично заборонений, спостерігаючи, як перед нерегульованим пішохідним переходом зменшуючи швидкість, зупиняється невстановлений автомобіль, будучи зобов`язаним зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, маючи право продовжити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, створюючи загрозу життю та здоров`ю громадян, розпочав маневр обгону зазначеного невстановленого транспортного засобу, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч, свідомо перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1 (вузьку суцільну лінію, перетинати яку в даному випадку категорично забороняється), виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась через проїзну частину вул. Князів Острозьких, у м. Києві, навпроти буд. № 8 , в межах зазначеного нерегульованого пішохідного переходу, наближаючись справа до траєкторії руху керованого ним автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку легкого ступеню, перелом зовнішньої пластики лобної пазухи з наявністю рідини в пазусі (гемосинус), перелом верхніх стінок обох орбіт (передня черепна ямка кісток основи черепа), перелом лівої носової кістки зі зміщенням уламків, множинні садна голови; закрита травма грудної клітки: перелом 3, 4, 5, 6,7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва, забій-розрив лівої легені з явищами лівостороннього гемотораксу, підшкірна емфізема задньої поверхні грудної клітки ліворуч, множинні садна; закрита травма живота та заочеревного простору: забій-розрив лівої нирки з послідуючим її оперативним видаленням (нефректомія), паранефральна гематома (близько 500-600 мл), гемоператинеум (наявність в черевній порожнині до 300 мл крові), множинні садна; закрита травма лівого гомілково-ступневого суглобу: переломи медіальної, латеральної кісточок зі зміщенням уламків, перелом дистального епіметафізу великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.4, 12.9 «б», 14.6 «а», «в» та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події і її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 , порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

01 листопада 2024 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 має понести, а саме: призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Потерпіла не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши, що завдана кримінальним правопорушенням шкода повністю відшкодована.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щирого каяття та відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 50, 65-67, 75 КК України, ст. 314, 373, 374 та 474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 01 листопада 2024 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, що становлять 8 330,08 грн., а саме:

-судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу

(автомобіля «BMW Х3» р.н. НОМЕР_2 ) - 3029,12 грн.;

-судово-фототехнічної експертизи - 2650,48 грн.;

-судової автотехнічної експертизи - 2650,48 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва № 761/16618/24 (провадження № 1-кс/761/10952/2024) від 08.05.2024, а саме з:

-автомобіля марки «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

-автомобіль марки «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, буд. 20-Б , - повернути ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1