УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 Справа №607/18415/19 Провадження №1-в/607/406/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 від 14.10.2024 про вирішення питання щодо приведення вироку про засудження ОСОБА_4 у відповідність,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представник органу з питань пробації ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_7 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із поданням про вирішення питання щодо приведення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2024 №607/18415/19, яким засуджено ОСОБА_4 до покарання у виді 3 (трьох) років за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, у відповідність із Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування подання інспектор зазначає, що сума заподіяного засудженим ОСОБА_4 збитку (шкоди) становить: 23 червня 2019 року на суму 236,75 грн., 10 листопада 2019 року на суму 227,49 грн., 18 жовтня 2020 року на суму 1504,67 грн., 14 липня 2021 року на суму 459,31 грн., 24 листопада 2021 року на суму 1599,20 грн., що менше встановленого Законом розміру викраденого майна, який утворює склад кримінального правопорушення за такі дії та який був змінений відповідно до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024. А тому, враховуючи положення ст.ст. 5, 74 КК України особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. При встановлених обставинах необхідно вирішити питання про приведення вироку суду від 05.03.2024 відносно ОСОБА_8 у відповідність до діючого законодавства і вирішити питання звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання при наявності необхідних правових підстав у цій частині обвинувачення і призначеного покарання.

Представник центру пробації подання підтримує і просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для його розгляду подання.

Прокурор в судовому засіданні подання вважає обґрунтованим і просить його задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали подання та кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2024 №607/18415/19 (1-кп/607/747/2024) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1.01.2019 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1921 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2102 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1.01.2021 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 236,75 грн., 227,49 грн., 1504,67 грн., 459,31 грн. та 1599,20 грн. відповідно, яка діяла до 09.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається із тексту вироку суду від 05.03.2024, ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду: 23 червня 2019 року на суму 236,75 грн., 10 листопада 2019 року на суму 227,49 грн., 18 жовтня 2020 року на суму 1504,67 грн., 14 липня 2021 року на суму 459,31 грн., 24 листопада 2021 року на суму 1599,20 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на 2024 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України для негайного звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання по епізодах від 23 червня 2019 року, 10 листопада 2019 року, 18 жовтня 2020 року, 14 липня 2021 року, 24 листопада 2021 року за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків.

Водночас, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2024 №607/18415/19 ОСОБА_4 ще засуджено за вчинення кримінального правопорушення по епізоду від 04 жовтня 2020 року, за заподіяння ним матеріальної шкоди на суму 23950 грн., передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків.

Вказане кримінальне правопорушення по епізоду від 04 жовтня 2020 року не підпадає під декриміналізацію, а тому ОСОБА_4 слід вважати засудженим згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2024 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду від 04 жовтня 2020 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, про які вказано у вироку суду від 05.03.2024.

На підставі наведеного і керуючись ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 372, 392, 395, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539, ст. 392, 395 Кримінального процесуального України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 від 14.10.2024 про вирішення питання щодо приведення вироку про засудження ОСОБА_4 у відповідність задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від призначеного згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року №607/18415/19 (1-кп/607/747/2024) покарання по епізодах від 23 червня 2019 року, 10 листопада 2019 року, 18 жовтня 2020 року, 14 липня 2021 року, 24 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року №607/18415/19 (1-кп/607/747/2024) по епізоду від 04 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, про які вказано у вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 05.03.2024.

Копії ухвал скерувати прокурору, Центру пробації та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1