Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/7815/24

Провадження № 11-кп/4815/614/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0003320,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 грудня 2024 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказане судове рішення та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування цих вимог зазначив, що прокурором у поданому клопотанні не наведено достатніх даних щодо неможливості застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Вважає, що посилання прокурора на тяжкість вчиненого злочину не є об`єктивним та суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і практики ЄСПЛ. Зазначив, що обвинувачена має постійне місце проживання та змінювати його не збирається, проживає разом з тіткою, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків. Окрім того прокурором не надано доказів тиску на свідків чи потерпілих з боку обвинуваченої, перешкоджання кримінальному провадженню чи переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, переховування чи спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, як і відсутні такі докази в матеріалах кримінального провадження.

Також зазначено, що потерпілий чинив на ОСОБА_5 психологічний тиск і саме про це свідчать показання свідків та неодноразові звернення з боку обвинуваченої до органів поліції та докази притягнення потерпілого до адміністративної відповідальності.

Окрім того, на думку захисника, дії ОСОБА_5 неправильно кваліфіковані органом досудового розслідування як умисне вбивство.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про відсутність підстав для зміни обвинуваченій виду запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 331 КПК передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № №0003320 від 03.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Доводи захисника щодо неправильної кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченої як умисного вбивства, на даний час не дають підстав для їх прийняття колегією суддів, оскільки обгрунтованість такого обвинувачення грунтується на сукупності доказів, яким за результатами розгляду, судом першої інстанції має бути дана належна оцінка з дотриманням засад кримінального провадження, передбачених нормами Кримінального процесуального кодексу.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст. 199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування щодо обвинуваченої даного виду запобіжного заходу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується , що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також переховування від суду.

Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків стверджується тим, що на даний час ще не допитані свідки у даному кримінальному провадженні, а тому обвинувачена, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливати на цих осіб з метою дачі ними показань на свою користь.

Також, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не працює, в неї відсутній постійний заробіток та, враховуючи тяжкість покарання у разі визнання її винною у пред`явленому обвинуваченні, свідчить на користь ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання колегії суддів, свідчать не лише про наявність вказаних ризиків, але й підтверджують, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивовано, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченій ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року, якою продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3