Провадження № 1-кс/185/1312/24
31 жовтня 2024 року м.Павлоград
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вежайка Усть-Вимського району РФ, українки, громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимої, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи єдиний спільний злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту мешканцям м.Павлограда Дніпропетровської області, з метою отримання прибутку, домовились між собою про спільну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів. Так, ОСОБА_5 19.09.2024 приблизно о 13 годині 47 хвилин в телефонному режимі домовилася з ОСОБА_9 про незаконний збут за місцем свого мешкання останньому пігулок під назвою «Метафін ІС», що містять у своєму складі наркотичний засіб метадон. ОСОБА_8 , діючи згідно завідомо розподілених ролей з ОСОБА_5 , у невстановленому слідством місці та час, незаконно придбав 5 пігулок під назвою «Метафін ІС». Після чого, 19.09.2024 приблизно о 16 годині 30 хвилин прийшов за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , та приніс вищевказані пігулки. За місцем мешкання ОСОБА_5 , незаконно разом збули продали ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 600 гривень, п`ять пігулок в конвалюті під назвою «Метафін ІС», що містять у своєму складі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 0,1141 г, отримавши за його продаж прибуток, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.
Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
25.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який в разі доведеності її вини, останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, при цьому, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не працює, немає постійного джерела прибутку, а отримує прибутки від розповсюдження наркотичних засобів, а отже є підстави вважати, що остання може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Також підозрювана ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, в тому числі з текстом повідомлення про підозру, отримала дані про свідків у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів на свою користь.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні, наполягали на тому, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо, так як підозрювана за місцем проживання зможе користуватись телефоном, впливати на свідків, та продовжити вчиняти злочини щодо збуту наркотичних засобів, так як інкримінуємий злочин було вчинено підозрюваною за місцем її проживання.
Підозрювана в судовому засіданні зазначила, що вона нічого не робила, не розуміє, що саме їй інкримінують, вона хворіє, має хронічні захворювання, перебуває на обліку у лікарів, отримує замісну терапію, вона має постійні болі, їй самій не вистачає пігулок, просить застосувати їй домашній арешт щоб вона могла лікуватись, вона буде з`являтися за викликом. В судове засідання 31.10.2024 о 14.30 вона не з`явилась так як пізно лягла та погано себе почувала.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики не доведені, просив обрати цілодобовий домашній арешт з урахуванням стану здоров`я підозрюваної та наданої лікарнею довідкою.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрювана, могла вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрювана не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, не має жодних соціальних зв`язків, проживає одна, має хронічні захворювання, перебуває на диспансерному обліку у лікаря - інфекціоніста та потребує постійного лікування, отримує замісну терапію.
Враховуючи дані про підозрювану та те, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування сторони захисту, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, які інкримінуються та особи підозрюваної, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваної процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії, так як перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрювана, яка отримує замісну терапію, та здійснювала продаж пігулок за місцем свого проживання, може продовжити вчиняти злочини, а саме збувати наркотичні засоби, буде мати доступ до засобів телефонного зв`язку, що не виключає ризику впливу на свідків.
Крім того ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтвердився поведінкою підозрюваної, яка в судове засідання 31.10.2024 о 14.30 год, повідомлена про час на місце розгляду справи в судовому засіданні 30.10.2024 під розписку, не з`явилась, жодні причини неявки або запізнення не повідомила. Судове засідання було відкладено на годину, та було розпочато після здійснення органом досудового розслідування дій щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної та доставлення її до суду працівниками поліції за її згодою.
Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано. Надана довідка сімейного лікаря ОСОБА_10 від 30.10.2024 містить інформацію про хронічні ховороби підозрюваної та необхіднідсть постійного лікування, даних про неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я не міситить. Довідка № 688 від 31.10.2024 директорна КНП ""Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" ОСОБА_11 містить інформацію, що підозрювана має хронічні захворювання, перебуває на диспансерному обліку у лікаря - інфекціоніста та потребує постійного лікування, перебування під вартою перешкоджатиме призначеному лікуванню та спостереженню за хворою, проте даних про неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я не містить. Крім того СІЗО має медичну частину, зобов`язано та має можливість забезпечити підозрювану належним медичним доглядом, призначеним лікуванням та спостереженням.
Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під час перебування під вартою чи позбавлення свободи; забезпечити своєчасність та правильність діагнозів та догляду; а також, у разі необхідності та залежно від характеру захворювання, забезпечити регулярний та систематичний нагляд, який включає в себе всебічний план лікування, що має бути спрямований на лікування захворювань ув`язненого та запобігання їх погіршення, а не на усунення симптомів. Державні органи зобов`язані створити умови, необхідні для призначеного лікування, щоб це лікування було дійсно отримано.
Відповідно до положень Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально?виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини слідчих ізоляторів (далі СІЗО) або адміністрації СІЗО. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО, вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я.
На підставі ч.1 ст.206 КПК України слідчий суддя з метою не допущення порушення права підозрюваної на медичну допомогу зобов`язує орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За наявності посилання особи яка перебуває під вартою про не надання медичної допомоги може бути розцінене не лише як порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.
Тому, слід зобов`язати начальника Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4" забезпечити право підозрюваної ОСОБА_5 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан її здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останньої та спостереження за хворою з метою надання належного лікування з урахуванням наявних хронічних захворювань та вже призначеного лікування, для чого надати в розпорядження Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4" копії медичної документації щодо ОСОБА_5 .
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, обставини вчинених кримінальних правопорушень, розмір шкоди, майновий стан підозрюваної та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати мінімальний розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваній роз`яснюються її обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.
Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395,206 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до 17:06 год 29 листопада 2024 року.
Підозрювану взяти під варту в залі суду.
Строк дії ухвали до17:06 год 29 листопада 2024 включно.
Встановити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрювана ОСОБА_5 буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту, в якому підозрювана проживає чи перебуває,
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) заборонити спілкування зі свідками.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної та її явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваної покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Зобов`язати начальника Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4" забезпечити право підозрюваної ОСОБА_5 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан її здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останньої та спостереження за хворою з метою надання належного лікування з урахуванням наявних хронічних захворювань та вже призначеного лікування, для чого надати в розпорядження Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань № 4" копії медичної документації щодо ОСОБА_5 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1