Справа № 497/64/24
Провадження № 1-кп/497/58/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, обвинувальний акт та угоду від 24.10.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000648 від 03.11.2023 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городнє Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на південній околиці с.Городнє Болградського району Одеської області, виявив на землі ручну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ до неї, яка належить до бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_4 , переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдений ним предмет відноситься до бойових припасів, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння і зберігання бойових припасів, та з мотивів самозахисту, незаконно без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав та переніс знайдений ним бойовий припас до місця свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконного зберігав його в гаражному приміщенні вказаного домоволодіння до 21.11.2023, коли його було виявлено та вилучено працівниками Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Вищезазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди, зазначив, що угода відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за зазначеними обставинами визнав в повному обсязі, не заперечував проти затвердження угоди, пояснив, що йому відомо про вимоги п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні висловився щодо наявності усіх підстав для можливості затвердження судом угоди.

Так, 24.10.2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, сприяв його розкриттю, та погоджується про призначення йому покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням в цьому кримінальному провадженні судової вибухово-технічної експертизи в сумі 1 514,56 гривень.

Речові докази судом розподіляються у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2024 року укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене покарання із застосування ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави (за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»), витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/116-23/21331-ВТХ від 13.12.2023 року в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази по справі, а саме: гранату з маркуванням РГД-5, 11-53-59 Т та запал від гранати з кільцем з маркуванням 43-71 УЗРГМ 349-2 - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1