Провадження №1-кп/522/2624/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

здійснивши судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження на підставі:

обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002744 від 07.11.2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000169 від 11.06.2021 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000109 від 11.02.2021 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000126 від 05.05.2021 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, з середньою освітою, без постійного місця реєстрації та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 13.08.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185, 69, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357, 70 КК України до 3-х років та 9-ти місяців п/в. Звільнилась 03.12.2008 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

- 11.11.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3-х років та 1 місяця п/в. Звільнилась 17.02.2012 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

- 16.12.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 69, ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України до 2-х років та 6-ти місяців п/в. 26.05.2014 звільнилась на підставі ст. 86 КПК України.

- 06.02.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5-ти років п/в. Звільнилась 06.02.2018 і зв`язку з відбуттям строку покарання,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи в вечірній час в приміщенні переодягальні спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 06.11.2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні переодягальні спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрала з сумки, належної ОСОБА_6 , що знаходилась в шафі, гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, з грошовими коштами в сумі 3 000 гривень, водійське посвідчення та студентський квиток, що належать ОСОБА_6 .

Таємно викравши майно ОСОБА_6 вартістю 3 000 гривень, ОСОБА_4 з місця вчинення нею злочину втекла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Окрім того, 06.11.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи в вечірній час в приміщенні переодягальні спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 06.11.2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні переодягальні спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрала з шафи, належну ОСОБА_7 сумку вартістю 5 200 гривень, в якої знаходився пристрій для паління торгової марки «Айкос» вартістю 1599 гривень, грошові кошти в сумі 120 гривень, помаду для губ вартістю 600 гривень та ключ від автомобіля марки «Тойота», який для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Таємно викравши майно ОСОБА_7 загальною вартістю 7 519 гривень, ОСОБА_4 з місця вчинення нею злочину втікла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, 22 січня 2021 року, у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами особи.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, 22 січня 2021 року, у денний час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , де зустріла малолітню ОСОБА_8 , якій повідомила завідомо недостовірні відомості, а саме представилась співробітником дитячого садочку, яким в дійсності не являлась, де працює мати ОСОБА_8 ..

У подальшому, продовжуючи вводити малолітню ОСОБА_8 в оману, ОСОБА_4 розповіла, що прибула нібито за проханням матері ОСОБА_8 , яка наказала передати їй через ОСОБА_4 наявні удома грошові кошти для вирішення термінових питань, що також не відповідало дійсності.

У свою чергу малолітня ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, перебуваючи у схвильованому стані, не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , погодилась щодо необхідності передачі грошових коштів та повела останню до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Після чого, 22 січня 2021 року у денний час, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, продовжуючи розповідати неправдиві відомості, а отже шляхом обману, отримала від малолітньої ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 15 000 гривень.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_4 , не маючи намір повертати їх, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальний збиток в зазначеному розмірі.

04.06.2021 приблизно о 16 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на дитячій площадці біля будинку АДРЕСА_6 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, сидячи на лавці, привернула увагу шляхом розмови до раніше незнайомої їй малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка сіла біля неї після падіння з турніка.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом обману, переконала останню, що вона є її сусідкою та знайомою її матері, запропонувала пройти до квартири ОСОБА_9 та забрати золоті прикраси та грошові кошти, які її мати нібито попросила передати їй, на що малолітня ОСОБА_9 погодилась і завела ОСОБА_4 у квартиру де мешкає з батьками за адресою: АДРЕСА_7 .

Надалі, в період часу з 16.10 годин до 16.40 годин, ОСОБА_4 , отримавши шляхом обману малолітньої ОСОБА_9 , доступ до чужого майна, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_10 у сумі 7000 гривень, які малолітня ОСОБА_9 , будучи ошуканою, не розуміючи через свій вік зміст, характер і значення своїх дій, передала останній.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 7 000 гривень.

Окрім того встановлено, що 09.06.2021 приблизно о 12 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля тамбурних дверей квартири АДРЕСА_8 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, отримавши попередньо інформацію з невстановлених в ході досудового розслідування джерел про раніше незнайому їй малолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , привернула увагу останньої шляхом розмови, яка повернувшись в цей час з магазину відчиняла двері тамбуру біля вищевказаної квартири.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом обману, переконала останню, що вона є знайомою її матері та зайшла до приміщення квартири АДРЕСА_8 , де ОСОБА_11 мешкає з батьками.

Надалі, в період часу з 12.40 годин до 12.50 годин, ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_11 про необхідність передати їй золоті прикраси, які її мати нібито попросила передати їй, на що остання надала згоду, в результаті чого ОСОБА_4 , отримавши шляхом обману малолітньої ОСОБА_11 доступ до чужого майна, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, незаконно заволоділа золотими прикрасами, належними потерпілій ОСОБА_12 , а саме: каблучкою у вигляді «вісімки», 585 проби, вагою 2 грами, каблучкою класичною з завитками з 2-ма камінцями з цирконія, 585 проби, вагою 1,8 грамів, каблучкою класичною з завитками, 585 проби, вагою 1,6 грамів, вартість яких відповідно до курсу НБУ складає 5 243 гривень 56 копійок, які малолітня ОСОБА_11 , будучи ошуканою, не розуміючи через свій вік зміст, характер і значення своїх дій, передала останній.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 5 243 гривень 56 копійок.

Окрім того встановлено, що 10.06.2021 приблизно о 13 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на дитячій площадці біля будинку АДРЕСА_6 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, сидячи на лавці, привернула увагу шляхом розмови до раніше незнайомої їй малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка гралася на дитячій площадці поруч біля неї.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом обману, переконала останню, що вона є знайомою її матері, запропонувала пройти до квартири ОСОБА_13 та забрати золоті прикраси та грошові кошти, які її мати ніби-то попросила передати їй, на що малолітня ОСОБА_13 погодилась і завела ОСОБА_4 у квартиру де мешкає з батьками за адресою: АДРЕСА_10 .

Надалі, в період часу з 13.40 годин до 14.00 годин, ОСОБА_4 , отримавши шляхом обману малолітньої ОСОБА_13 , доступ до чужого майна, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 1000 гривень та золотими прикрасами, належними потерпілій ОСОБА_14 , а саме: каблучкою «європейка» зі вставками з каміння цирконію блакитного та білого кольору, 585 проби, вагою 6 грамів, каблучкою у вигляді квітки зі вставками з каміння цирконію білого кольору, 585 проби, вагою 3 грами, каблучкою класичною зі вставками білого золота каміння цирконію білого кольору, 585 проби, вагою 2 грами, хрестиком зі вставками з каміння цирконію білого кольору, 585 проби, вагою 4 грами, кулоном з трьох пластин, 585 проби, вагою 4 грами, дитячими сережками класичної форми зі вставками з каміння цирконію червоного кольору, 585 проби, вагою 2 грами, дитячими сережками класичної форми, 585 проби, вагою 2 грами, хрестиком дитячим класичним, 585 проби, вагою 4 грами, ланцюжком, що має якірне плетіння, 585 проби, вагою 2 грами та вартість яких відповідно до курсу НБУ складає 26 042 гривень 48 копійок, які малолітня ОСОБА_13 , будучи ошуканою, не розуміючи через свій вік зміст, характер і значення своїх дій, передала останній.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 27 042 гривень 48 копійок.

11.02.2021 приблизно о 11 годин 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », на території ж/м «Маріїнський», в селищі Великодолинське, Одеського району Одеської області, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, підійшла до раніше незнайомої їй малолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка рухалася по пішохідній доріжці в напрямку автобусної зупинки.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом обману, переконала малолітню ОСОБА_15 в тому, що вона є знайомою її матері, запропонувала пройти до її квартири та забрати грошові кошти, які її мати нібито забула та попросила передати їй, на що ОСОБА_15 погодилась і завела ОСОБА_4 у квартиру де мешкає зі своїми батьками ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_11 .

Надалі, в період часу з 11.50 годин до 12.10 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_11 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами, продовжуючи розповідати неправдиві відомості, шляхом обману отримала від малолітньої ОСОБА_15 грошові кошти, належні її матері потерпілій ОСОБА_16 у сумі 6000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 166599 гривень ( 6000 х 27, 7665) та 80 000 гривень.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 , не маючи намір їх повертати, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 246599 гривень, що є значною шкодою.

04.05.2021 приблизно о 14 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на дитячому майданчику по АДРЕСА_12 маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вибравши об`єктом злочину золоті вироби, які знаходились у користуванні малолітньої ОСОБА_18 , а фактично належали її матері ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_9 без відома якої малолітня ОСОБА_18 користувалась вказаними золотими виробами. Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що користувачем майна являється малолітня особа ОСОБА_18 , діючи потворно, шляхом обману, під вигаданим приводом знайомства з матір`ю малолітньої, наказала малолітній ОСОБА_18 зняти з себе золоті вироби та віддати їй, на що малолітня ОСОБА_18 , нічого не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_4 , виконала її вимоги та передала останній золоті вироби у вигляді сережок вагою 4,62 грам, ланцюжка вагою 14,34 грам та хрестика вагою 2,61 грам.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 забрала вищевказані золоті вироби та з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, заподіявши вказаними діями ОСОБА_19 матеріальну шкоду в розмірі 23 727 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 протягом судового розгляду вину не визнавала, в судовому засідання 17.09.2024 року обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочинів, які викладені в обвинувальних актах. Заявила, що у вчиненому розкаялась, зазначивши, що на даний час вона зробила для себе позитивні висновки, вирішила припинити злочину діяльність та готова понести покарання за вчинене. Окрім того, просила змінити порядок розгляду справи, а саме розглянути справу у спрощеному порядку.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченої своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

Враховуючи позицію обвинуваченої щодо повного визнання своєї вини, а також розгляду справи у спрощеному порядку, думку прокурора, яка не заперечувала проти зміни порядку розгляду справи, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом потерпілої ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_15 , допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , доказів, що стосуються особи обвинуваченої та документів, що підтверджують долю речових доказів, процесуальні витрати і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавленні права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дала суду покази про те, що дійсно у зазначені в обвинувальних актах дати та час вона вчиняла крадіжки та заволодівала чужим майном шляхом обману. Всі обставини викладені в обвинувальних актах відповідають дійсності. Обвинувачена пояснила, що вчиняла злочини з корисливих мотивів.

Під час судового розгляду було допитано потерпілу особу ОСОБА_16 , яка надала показання суду про те, що в день події вона та чоловік були на роботі, після повернення додому, вона виявила, що в кімнаті були розкидані речі, сумка з речами була відчинена, в кармані якої були гроші на придбання автомобіля. Потерпіла зателефонувала молодшій донці, однак вона не відповіла на дзвінок, потім старша донька зателефонувала та молодша повідомила, що додому її завела жінка, яка запевнила її про необхідність передати грошові кошти. Вдома також була собака «стаф», зі слів дитини, жінка попросила зачинити собаку та допомогти знайти гроші, дитина знайшла гроші та віддала жінці, після чого вони разом вийшли з квартири та жінка наказала дитині йти в школу, щоб вона не запізнилась. Потерпіла повідомила, що таким чином обвинувачена заволоділа грошовими коштами в різній валюті на загальну суму приблизно 9000 доларів США, на той час донці було 11 років. Також потерпіла зазначила, що після події, телефонувала якась жінка, представилась адвокатом ОСОБА_21 та запропонувала щомісячно виплачувати по 5000 гривень.

Під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_15 , яка надала суду показання про те, що в день події вона йшла до школи, її зупинила жінка та повідомила, що мамі необхідні гроші. Так, вона разом із обвинуваченої зайшли додому та остання попросила її зачинити собаку, після чого вони почали шукати гроші, які в подальшому знайшла обвинувачена, після чого вийшли з дому та свідок пішла до школи. Свідок повідомила, що не знала де знаходяться гроші, обвинувачена самостійно їх знайшла в кімнаті батьків у шафі, вона також копалась в шкатулці з прикрасами. Свідок повідомила, що обвинувачена їй не погрожувала, та під час події відчувала страх упереміш з довірою, коли їхала до школи зрозуміла, що її обманули та у вечорі коли повернулась зі школи впевнилась в цьому.

Таким чином, допитавши обвинувачену, потерпілу та свідка, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та кваліфікує її дії наступним чином:

- за епізодом 06.11.2019 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за епізодом 06.11.2019 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за епізодом 22.01.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- за епізодом 04.06.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- за епізодом 09.06.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- за епізодом 10.06.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- за епізодом 11.02.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому;

- за епізодом 04.05.2021 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованих йому злочинах ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 громадянка України, не одружена, офіційно не працевлаштована, без постійного місця реєстрації, водночас має місце проживання, відомості щодо її перебування на обліку лікарів психіатра або нарколога відсутні, раніше неодноразово судима за вчинення у тому числі тяжких умисних корисливих злочинів, направлених проти власності.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів, з огляду на те, що інкриміновані обвинуваченій злочини містять кваліфікуючу ознаку «повторність», у зв`язку із чим, така обтяжуюча обставина як рецидив не може ще раз бути врахована при призначенні покарання.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченої, тяжкість вчинених нею злочинів, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і суду є підстави застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 покарання пов`язане з позбавленням волі, визначивши його строк у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупністю злочинів з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, які вчиняла з певною систематичністю, та вона реально відбувала призначене покарання і, після звільнення з місць позбавлення волі, знов вчинила умисні корисливі злочини, що свідчить про її стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене та схильність до вчинення злочинів, отже її виправлення можливе лише в ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.

За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_4 .

Водночас, суд враховує той факт, що обвинувачена перебуває в достатньо молодому віці, незважаючи на попереднє невизнання нею вини, все ж таки заявила суду, що усвідомила свої вчинки, критично їх оцінила та готова нести відповідальність. Проте, враховуючи всі обставини, ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх кількості, а також вчинення злочинів корисливої направленості щодо малолітніх дітей, невідшкодування шкоди потерпілим, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , з врахуванням конкретних обставин справи, суд керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у максимальній межі строку покарання у виді позбавлення волі, а за крадіжки у межах прирівняних до максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, які передбачають відповідальність за вчиненні ОСОБА_4 злочини, та яке обвинувачена повинна відбувати реально в ізоляції від суспільства.

На переконання суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

В даному випадку, суд вважає, що таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Кримінальними правопорушеннями завдано наступну матеріальну шкоду:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 3000,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов не заявлено;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 7519,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільній позов не заявлено;

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 15000,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов не заявлено;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 7000,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов не заявлено;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14 5243,56 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов не заявлено;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_15 27042,48 гривень, як не відшкодовано, цивільний позов не заявлено;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 23727,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов заявлено;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_16 246599,00 гривень, яку не відшкодовано, цивільний позов заявлено.

Вирішуючи заявлені цивільні позови, суд керується наступним.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілому понесеної ним моральної шкоди саме у такій сумі, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_18 суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_19 є потерпілою особою, разом з тим цивільний позов поданий ОСОБА_19 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_23 та заявлено стягнути з ОСОБА_4 250000,00 гривень у якості компенсації моральної та матеріальної шкоди.

Неповнолітня ОСОБА_23 за матеріалами кримінального провадження не є потерпілою особою, а тому звернення в інтересах цієї особи є порушенням процесуальної правосуб`єктності сторін, що є підставою для відмови у задоволенні вимог. Відмова у цивільному позові ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_18 не перешкоджає потерпілій особі ОСОБА_19 звернутись до суду в порядку цивільного судочинства для захисту своїх прав.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_16 суд дійшов наступного висновку.

Цивільний позивач заявила до стягнення 246599,00 гривень у якості матеріальної шкоди та 10000,00 гривень у якості моральної шкоди. Враховуючи встановлені обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_16 дійсно була завдано зазначену матеріальну шкоду, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини справи, характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілого, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілому в розмірі 3000,00 гривень та саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілої за переконанням суду є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілої і не буде становити надмірного тягаря для винної.

Питання про речові докази, процесуальні витрати, суд вирішує в порядку ст.100, 124 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65-67, ч. 2 ст. 292 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк призначеного ОСОБА_4 покарання, строк її попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, в період з 15.06.2021 року по 09.08.2021 року.

Запобіжний захід, до набрання вироку законної сили, залишити у вигляді застави.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_18 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_16 , АДРЕСА_11 ) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 249599,00 (двісті сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, що складається з 246599,00 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Речові докази по справі:

- DVD диск, на якому містяться записи з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою: АДРЕСА_12 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- відеозапис події на флешці, що відбувалися 11.02.2021 приблизно 12:00 год біля під`їзду буд. №5 та на площадці біля ліфту всередині зазначеного будинку, розташованого на території ж/к Маріїнський зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- слід структури матеріалу, який запаковано до паперового пакету, жіночка рукавичка чорного кольору, запакована до полімерного пакету знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1