Справа № 197/365/13-к
Провадження № 1-кп/211/590/24
У Х В А Л А

іменем України

про закриття провадження у справі

23 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 18.12.2012 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, яка має освіту 8 класів, заміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

встановив:

відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 17 грудня 2012 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, маючи прямий кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де шляхом підбору ключа, проникла до будинку, і продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам власника, таємно, викрала цифровий фотоапарат марки «NIKON» моделі Coolpix L25 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 96,96 гривні. Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проникла до погребу розташованого на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрала 3 банки огірків об`ємом по 1 л кожна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 41,31 гривні, 4 банки аджики об`ємом по 1 л кожна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 93,8 гривні, 3 банки кетчупу об`ємом по 0,5 л кожна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 36,36 гривні, 2 банки помідорів об`ємом по 1 л кожна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 36,84 гривні, 1 банку томатного соку об`ємом 3 л вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 29,09 гривні, моркву вагою 3 кг вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3708/24 від 25.07.2024 становить 16,56 гривні, які належать ОСОБА_6 , і з викраденим зникла, чим спричинила останній матеріальний збиток на загальну суму 350 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло та сховище.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, зважаючи на зміну розміру дрібного викрадення, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що не заперечує обставин, викладених в обвинувальному акті. Клопотання прокурора підтримала, зазначила, що на закриття кримінального провадження на підстав п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України погоджується, наслідки закриття провадження їй зрозумілі.

Від потерпілої ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Розглядаючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції (nullum crimen, nulla poena sine lege) є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно із пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2012 становить 1073,00 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 536,50 грн. на 2012 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 1073 грн.

Отже, викрадення чужого майна вартістю до 1073,00 грн. включно в 2012 році, є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як передбачено приписами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 цього Кодексу;

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п.1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого обвинуваченою ОСОБА_5 майна в даному кримінальному провадженні становить 350,20 грн., її діяння станом на день розгляду провадження судом, і з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ, ст. 5 КК України, підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Тому, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно із п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченої ОСОБА_5 із цих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Запобіжний захід не застосовувався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 376, 474, 479-2 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000087 від 18.12.2012 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- цифровий фотоапарат «Nikon», фен «Bosch», шкіряні напівсапоги, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати переданими за належністю.

- 2 сліди пальців рук залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 23.08.2024 року о 15:45 годині.

Суддя ОСОБА_1