Справа № 548/1143/24
Провадження №1-кп/548/172/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальне провадження № 0000073 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб не має, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 12.02.2024 близько 06 години, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з кишені куртки своєї співмешканки ОСОБА_5 викрав пластикову платіжну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, яку привласнив, так як мав намір в подальшому з її допомогою зняти грошові кошти.

Крім цього, ОСОБА_4 12.02.2024 близько 06 години ранку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022, дію якого продовжено Указом Президента від 06.11.2023 № 734/2023, строком на 90 діб, достовірно знаючи логін та пароль попередньо викраденої банківської картки, здійснив вхід через банкомат «ПриватБанку» CAPL 6340, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , де 12.02.2024 трьома транзакціями здійснив зняття грошових коштів в сумі 12800 грн шляхом здійснення банківської операції по зняттю грошових коштів через банкомат «ПриватБанку» CAPL 6340 із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ,належної ОСОБА_5 , які привласнив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю, надав в судовому засіданні зізнавальні свідчення, які співпадають з обставинами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження він не має, ніякі обставини не оспорює, тому, як обвинувачений, так і прокурор та потерпіла вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, частковим дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів та відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, вірною, так як цей обвинувачений 12.02.2024, близько 06 години, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 викрав з кишені куртки своєї співмешканки ОСОБА_5 належну їй пластикову платіжну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, якою він в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Суд вважає кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, вчинене в період воєнного стану вірною, так як цей обвинувачений 12.02.2024 близько 07 години, діючи в умовах воєнного стану, достовірно знаючи логін та пароль, здійснив вхід через банкомат «ПриватБанку» CAPL 6340, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , до банківського рахунку своєї співмешканки та трьома транзакціями здійснив зняття грошових коштів в сумі 12800 грн з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 , якими розпорядився на власний розсуд.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, повне відшкодування спричиненої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями КК України, за жоден з яких не був засуджений, тому остаточне покарання йому слід визнати за сукупністю злочинів відповідно до положень ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих покарання обставин по справі, даних про особу обвинуваченого, його майновий стан та вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде співмірним вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням, необхідне і достатнє для його виправлення і соціальної реабілітації, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятидесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню у вигляді:

- зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , які приєднанні до матеріалів кримінального провадження №000073, залишити цих матеріалах.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Повний текст вироку виготовлено 06.08.2024.

Головуючий