Справа № 157/1797/24
Провадження № 1-кп/162/133/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

21 листопада 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суду Волинської області в колегіальному складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному 13.07.2024 до ЄРДР № 0000485 стосовно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камінь-Каширський, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У Любешівський районний суд Волинської області на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 31.10.2024 надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 16 год 00 хв 21.11.2024.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_12 від 31.10.2024 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.11.2024 включно, без визначення розміру застави.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 19.11.2024 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 . Клопотання умотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 29.11.2024, однак виявлені під час обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на теперішній час. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_10 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів може: переховуватися від суду, оскільки у разі доведення його вини судом, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі. Обвинувачений також може чинити тиск та впливатиме на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою запобіганню притягнення його до кримінальної відповідальності; вчинити інші злочини, знищити, сховати або спотворювати будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, а також, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повністю підтримав своє клопотання з мотивів, які у ньому зазначені, та просив його задовольнити. Додатково звернув увагу, що ОСОБА_10 , перебуваючи під домашнім арештом в іншому кримінальному провадженні № 0000434 щодо нього за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 345 КК України, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити, продовжити строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково повідомили, що переживають за свою безпеку, що обвинувачений, знаходячись на волі, неодноразово погрожував їм. Потерпілий ОСОБА_6 звернув увагу, що вони з обвинуваченим зареєстровані за однією адресою.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні просили відмовити у задоволення клопотання прокурора, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Стверджували, що прокурором при зверненні з вказаним клопотанням до суду та в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, а також те, що на час розгляду даного клопотання ці ризики не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою. Вважають, що викладені прокурором у клопотанні обставини не доведені будь-якими належними доказами, ґрунтуються лише на припущеннях, а тому для продовження строку тримання під вартою на час розгляду клопотання відсутні визначені законом підстави.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію своїх захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою до зміни запобіжного заходу може слугувати зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні та в клопотанні прокурором доведено наявність на теперішній час ризиків, визначених п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати.

Прокурором обґрунтовано звернуто увагу, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, а саме, в придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу та у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, яке відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі.

Як убачається із пояснень прокурора в судовому засіданні, що не заперечувала сторона захисту, і підтвердили потерпілі, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в той час, коли він перебував під домашнім арештом в іншому кримінальному провадженні.

Окрім того, встановлено, що обвинувачений не має постійного джерела доходів та стабільного заробітку, проживає по сусідству з потерпілими, з огляду на тяжкість інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворювати будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Доводи сторони захисту в судовому засіданні про те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, вже тривалий час утримується під вартою, на думку суду, не є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ці обставини не спростовують встановлених судом ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту, як про це просить сторона захисту в судовому засіданні.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи наявні відомості про особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , виходячи з положень КПК України, та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд доходить висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, враховуючи вимоги п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 183, 199, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосований відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 19 січня 2025 року включно.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складений 26 листопада 2024 року

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_13 Цибень