Справа №590/1062/24
Провадження №1-кп/590/148/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 від 18.10.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, розлученої, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, працюючої двірником в МПП «Нектар», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18 жовтня 2024 року близько 10:30 год. перебуваючи біля гуртожитку ДПТНЗ «Свеський професійний аграрний ліцей», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, нанесла один удар долонею правої руки в потиличну ділянку ОСОБА_5 , в результаті чого остання, згідно висновку судово-медичної експертизи №172 від 23.10.2024 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряклості м`яких тканин потиличної ділянки. Тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряклості м`яких тканин потиличної ділянки по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що 18 жовтня 2024 року близько 10:30 год. вона, перебуваючи біля гуртожитку ДПТНЗ «Свеський професійний аграрний ліцей», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла один удар долонею правої руки в потиличну ділянку ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на фоні набряклості м`яких тканин потиличної ділянки. У вчиненому щиро розкаялася.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченої судом встановлено, що обвинувачена повністю визнає свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному проступку, погоджується із кваліфікацією вчинених нею діянь, а прокурор у судовому засіданні не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченої, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального проступку доведеною повністю та її дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинила кримінальний проступок, у вчиненому розкаялася, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_4 , яка визнала вину, у вчиненому розкаялася, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, позицію потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченої не має. Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій слід призначити у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Обрана підсудній міра покарання буде необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять грн 00 коп.).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченій не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1