Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2579/24
Провадження № 1-кп/644/561/24

УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.10.2022 року за №0003077, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження радгосп Комсомолець Сватівського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює на посаді агронома МПП «Агротехсервіс», раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , що фактично проживав за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.1 ст. 111-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження з 09.04.2024 року. Триває судовий розгляд, проводиться допит свідків, за клопотанням сторони обвинувачення розгляд справи відкладений, у зв`язку із неявкою свідків.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає прокурором подано клопотання про його продовження на строк 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що підозра є обґрунтованою, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України, враховуючи, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення-злочину йому може бути призначене покарання у виді позбавленні волі до 12 років. Окрім того, обвинувачений при обранні іншої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою може впливати на свідчення свідків, які йому знайомі. Також, може вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері колабораційної діяльності. А тому, є достатні дані вважати, що ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Враховуючи положення п.5 ч.4 ст.183 КПК України просив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Захисником подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, просила суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування поданого клопотання посилалась на те що на даний момент прокурором не надано достатньо вагомих доказів причетності обвинуваченого до інкримінованого правопорушення, а надані суду свідчення підтверджують позицію сторони захисту. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним на нього обов`язків. Зазначала, що наразі, продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого є незаконним, порушує його право на свободу, як людини, та його процесуальні права, як сторони захисту. Після допиту свідків відбулись зміни, які дають суду підстави вважати ОСОБА_5 не причетним до подій, які йому інкримінують, та беручи до уваги недоведеність ризиків, якими прокурор обґрунтував необхідність тримання під вартою, наявність тяжкої хвороби обвинуваченого, міцних соціальних зв`язків, вважала, що цілодобовий домашній арешт буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків до закінчення судового провадження. Посилалась на практику ЄСПЛ щодо неможливості врахування тяжкості злочину для підстав обрання запобіжного заходу та несумісність з принципом захисту від свавілля, не можливість визначення розміру застави у разі продовження строку запобіжного заходу. Зазначала, що стороною обвинувачення лише формально перелічуються ризики та не враховується інформація отримана в ході розгляду справи, не надається оцінка доказам.

В судовому засіданні прокурор доводи поданого клопотання підтримав, просив його задовольнити, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, посилався на те, що відповідно до вимог ст. 176 КПК України в рамках даного провадження може бути обраний лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилався на рішення КСУ, яким не було визнано неконституційним відповідну норму, враховуючи, що триває військовий стан. Окрім того, даних про погіршення стану здоров`я обвинуваченого стороною захисту не надавалось та матеріали справи не містять таких повідомлень з слідчого ізолятора.

Захисник в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання прокурора відмовити, зазначала, що прокурор не доводить в судовому засіданні існування відповідних ризиків, а лише перелічує їх. В судовому засіданні було допитано понад 8 свідків та жоден з них не зазначав, що обвинувачений якимось чином на них впливав, навпаки, допитані свідки спростовують обґрунтованість підозри, також, даних про те, що обвинувачений буде продовжувати вчиняти протиправні дії подане клопотання не містить та з приводу ухилення від суду, звертала увагу на те, що обвинувачений не переховувався та не має такого наміру, після де окупації мав можливість виїхати, оскільки сам з Луганської області, але він є громадянином України та буде доводити свою невинуватість. Також, просила суд задовольнити клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, у разі потреби з носінням електронного засобу контролю, або, якщо суд прийде до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити розмір застави, оскільки саме про це йде в рішенні КСУ, таке право надано суду в силу процесуального закону, посилалась на чисельну практику Європейського суду щодо доцільності застосування запобіжного заходу, підстав його перегляду.

Обвинувачений доводи захисника підтримав, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, за можливості, також повідомив суду, що він дійсно напередодні звернувся за медичною допомогою в мед установу, оскільки потребує допомоги профільного фахівця.

Вирішуючи заявлені клопотання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 року щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строк дії запобіжного заходу продовжувався, спливає 03.08.2024 року. Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Доводи сторони захисту, що після допиту 8 свідків сторони обвинувачення підозра вже фактично спростовується, суд не приймає до уваги, оскільки оцінка показав свідків буде надаватись судом при прийнятті остаточного рішення.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого. Окрім того, суд продовжує допитувати свідків сторони обвинувачення, це не виключає імовірний ризик впливу обвинуваченого.

Доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, що наведені в поданому клопотання, в черговий раз не знайшли свого підтвердження, будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 раніше притягався до відповідальності, вчиняв протиправні дії чи намагався продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, не було встановлено, про що судом викладено позицію під час попереднього розгляду клопотань поданих прокурором, нових доказів щодо існування даного ризику не наведено.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працював, має постійне місце реєстрації, проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має ряд хронічних захворювань. В судовому засіданні обвинуваченим було зазначено, що він потребує медичної допомоги, напередодні звернувся до медичної частини слідчого ізолятора з метою його огляд профільним фахівцем, але відповіді ще не отримав. На момент розгляду клопотань, даних щодо неможливості перебування в умовах слідчого ізолятора.

Запобігти ризикам, що продовжують існувати, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не є можливим, продовження строку тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України». Окрім того, відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, виключно тримання під вартою, а тому підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Також, суд погоджується із позицією сторони захисту, що процесуальний закон надає право суду не визначати розміру застави, та при цьому не містить імперативної норми для заборони її визначення, але наразі, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З урахуванням досліджених доводів сторін, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, обставин вчиненого правопорушення, суд вважає, що запобігти ризикам, що продовжують існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 27.09.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 30.07.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1