Провадження № 1-о/742/3/24
Єдиний унікальний № 733/1044/14-к
У Х В А Л А

іменем України

04 вересня 2024 року м. Прилуки

Колегія суддів Прилуцького міськрайонного суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року за нововиявленими обставинами,

установив:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі .

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 грудня 2014 року, апеляційні скарги адвокатів та обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року без змін.

Засуджений ОСОБА_4 вкотре звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року за нововиявленими обставинами. Свою заяву мотивував тим, що зазначений вирок є неправосудним, суд невірно оцінив показання свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , які надавали неправдиві показання і їх покази є недопустимими доказами. Зазначає, що ОСОБА_7 є організатором злочинного вторгнення на територію його домоволодіння і саме він спровокував конфлікт, що є важливим для кримінального провадження. Встановлені судом та слідчими обставини вчинення злочину, мотив, є абсурдним.

Ухвалою колегії суддів Прилуцького міськрайонного суду від 07 серпня 2024 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду від 21 липня 2014 року за нововиявленими обставинами, залишено без руху, з підстав зазначених в ухвалі суду, із встановленням строку на усунення недоліків 10 днів з дня отримання ухвали.

20 серпня 2024 року ухвала Прилуцького міськрайонного суду від 07 серпня 2024 року надійшла до Державної установи «Снігурівська ВК №5», де відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 .

Проте, у встановлений судом строк у своїх письмових доповненнях до заяви від 03.09.24, недоліки заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 не усунуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень у кримінальних справах (вироків, ухвал) у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку чи ухвали суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового провадження не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про цю обставину. Тобто, перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала учать у справі; 3) які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Наявність цих умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою.

Частиною 2 статті 459 КПК України передбачено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Визначаючись щодо заявлених підстав, суддя враховує, що штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок в розумінні ст. 459 КПК України означає їхню завідому неправильність, розраховану на введення суду в оману, та може бути вчинено як учасниками процесу, так і іншими особами.

Штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення.

Разом з цим такі нововиявлені обставини повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування. Провадженню за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів штучного створення або підроблення доказів, дачі завідомо неправдивих показань, завідомо неправильного перекладу, завідомо неправильного висновку чи пояснень експертом, зловживань слідчого, прокурора, слідчого судді, судді під час кримінального провадження, тобто, з конкретизацією такого факту відносно певної особи, що в даному випадку відсутнє.

Обставини вчинення злочину ОСОБА_4 , в тому числі показання свідків по справі досліджені у сукупності з іншими доказами та їм надана належна правова оцінка при постановленні вироку Прилуцьким міськрайонним судом від 21 липня 2014 року . Висновки Чернігівського апеляційного суду також вказують про винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочину, відповідають фактичним обставинам справи та з достатньою повнотою підтверджуються перевіреними під час судового слідства та наведеними в вироку доказами, якихось порушень вимог кримінально процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні апеляційним судом не вбачались, вирок є законним та обґрунтованим.

Положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод становлять частину українського законодавства, а одна з основних засад кримінального провадження вимагає, щоб кримінальне процесуальне законодавство України застосовувалося з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинно братись під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна сторона не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, належить розуміти в контексті преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. В цьому рішенні ЄСПЛ тлумачить гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції в контексті того, що «Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру …» (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Отже, принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду і жодна сторона не має права вимагати перегляду цього рішення лише з однією метою домогтися повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі, що має місце в даному випадку.

Наведені у заяві ОСОБА_4 підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.464 КПК України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Зокрема, згідно п.1 ч.3 ст.429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недолік касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки засуджений ОСОБА_4 в установлений строк не усунув недоліків заяви про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року за нововиявленими обставинами, тому у відповідності до норм п.1 ч.3 ст.429 КПК України, на підставі ч. 3 ст. 464 цього Кодексу, має бути повернута засудженому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.459,462,429 КПК України, колегія суддів,

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року за нововиявленими обставинами - повернути заявнику.

Роз`яснити , що повернення заяви не позбавляє особу права повторного звернення до суду з відповідними вимогами у встановленому законом порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_9

Судді:

ОСОБА_10