КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2024 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20.11.2024 до 22 год. 31 хв.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок з`являтися до слідчого в установленим ним термін та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід, посилаючись на суворість застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судове засіданні 30.10.2024 повторно не прибув захисник ОСОБА_7 , який приймав участь під час розгляду клопотання в суді першої інстанції в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,про дату, час та місцесудового засідання захисник повідомлений належним чином.

_____________________________________________________________________________

Справа № 381/4563/24 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6712/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

30.10.2024 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, за відсутності у кримінальному провадженні обставин, визначених ст. 52 КПК України, які передбачають обов`язкову участь захисника, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор», та підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000096 від 22.09.2024 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як зазначено в клопотанні, в ході досудового розслідування органом досудового розслідування було встановлено, 22.09.2024 близько 20 години 10 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував на пероні залізничної станції «Васильків - 1», що за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, 22.09.2024 року, близько

20 години 10 хвилин, перебуваючи на пероні залізничної станції «Васильків - 1», що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_10 , яка в цей момент сидячи на лавочці біля приміщення вокзалу зазначеної вище залізничної станції та тримала у руках свій мобільний телефон, розуміючи що його дії бачить ОСОБА_10 , умисно вихопив із рук останньої мобільний телефон марки «iPhone 11», білого кольору, який був придбаний ОСОБА_10 15.06.2022 року за 23 380 гривень. Після цього, утримуючи вищевказаний мобільний телефон при собі та не зважаючи на вимоги потерпілої повернути викрадене майно, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на зазначену суму.

Згідно даних протоколу затримання від 23.09.2024, цього ж дня о 00 год. 28 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину, та повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

24.09.2024 начальник відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 60діб.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді тримання під вартою строкомКиївської області від 24.09.2024 на 60 днів, до 20.11.2024 до 22 год. 31 хв.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок з`являтися до слідчого в установленим ним термін та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обставини, тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, який не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив підозрюваному розмір застави в мінімальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочину, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини кримінального провадження в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю та суспільною небезпекою інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 аніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Доводи про суворість запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину та дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, не виключена ймовірність того, що останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3