Провадження № 1-кп/638/1672/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001080 від 17.05.2024з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у смт Будівельник, Яковлівського району, Бєлгородської області, РФ, громадянина України, росіянина, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 02.07.1997 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст.ст. 102, 141 ч. 2, 42, 14 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму;

- 23.02.2001 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст. 196-1 ч. 2 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 1 року позбавлення волі;

- 11.04.2002 вироком Московського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3. 190 ч. 2 КК України (в редакції Закону від 1960 року), з застосуванням ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.12.2007 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч.ч. 2, 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.10.2010 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 395, 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.11.2021 ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 за ст. 154 ч. 1 КК України закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення;

- 02.03.2023 вироком Київського райсуду м. Харкова за ст. 190 ч.ч. 1, 2, 70 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 01.03.2024 по відбуттю строку призначеного покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

28.06.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження №0001080 від 17.05.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підсудному ОСОБА_3 висунуто обвинувачення в тому, що 04 травня 2024 року, в період з 13:00 до 14:00 години, більш точно час встановити під час досудового розслідування та судового розгляду не сталось можливим, підсудний ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ, звернув увагу на розташований у кімнаті належний потерпілому ОСОБА_6 шуруповерт торгівельної марки «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion» вартістю 2179 гривен 02 копійки, на таємне викрадення якого у підсудного ОСОБА_3 виник злочинний умисел.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 , будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 14.02.2024 строком на 90 діб, та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, у період воєнного стану поширеного на території України,із корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна - належного потерпілому ОСОБА_6 шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», до якого він мав вільний доступ, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», та з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

Вказані дії підсудного ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, а саме як : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідні відомості щодо вчинення підсудним ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення-злочину були внесені до ЄРДР 17.05.2024 за №0001080 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

27.06.2024 ОСОБА_3 слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про закриття кримінального провадження на підставі приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_3 діяння. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що свою провину у вчиненні крадіжки належного потерпілому ОСОБА_6 майна визнає у повному обсязі, кається у скоєному.

Прокурор ОСОБА_4 у проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечувала, наголошуючи на наявності підстав для закриття кримінального провадження, відповідно до приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого підсудному діяння.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, так як будь-яких претензій до підсудного ОСОБА_3 він не має.

При таких обставинах, з урахуванням думок учасників судового провадження суд вважає можливим провести судовий розгляд кримінального провадження за відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , так як його неявка, відповідно до приписів КПК України, не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого йому діяння, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до обвинувального акту від 27.06.2024 по кримінальному провадженню №0001080 від 17.05.2024 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, яке мало місце 04 травня 2024 року у відношенні майна потерпілого ОСОБА_6 , а саме належного потерпілому шуруповерту ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», вартість якого становить 2179 гривен 02 копійки.

Приписи ч. 1 ст. 2 КК України передбачають, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Станом на 05.05.2024, тобто на час вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становило 302,8 гривен.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з приписами ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року. - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривен, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 гривен.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 гривен (1514х2=3028).

Приписами ч. 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», передбачено, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Приписами ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При таких обставинах суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки розмір викраденого ним майна становить 2179 гривен 02 копійки, який не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених законом на 1 січня звітного податкового року, у якому було вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 зазначив, що свою провину у вчиненні крадіжки належного потерпілому ОСОБА_6 майна визнає у повному обсязі, кається у скоєному, та наполягав на закритті провадження по справі на підставі приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 на час судового провадження по вказаному кримінальному провадженню не обирався.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, у зв`язку з відсутністю у потерпілого матеріальних та моральних вимог до підсудного ОСОБА_3 .

При проведенні судово-товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» були витрачені у сумі 1135 гривен 92 копійки, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів не підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 і підлягають віднесенню на рахунок держави, тому що у відповідності до ст. 124 КПК України, витрати на проведення вказаних експертиз, підлягають стягненню з засудженого на користь експертних установ, лише при ухвалені судом обвинувального вироку.

Вказана правовий висновок викладений в Постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21).

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.05.2024, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на належне потерпілому ОСОБА_6 майно - шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», який був викрадений підсудним ОСОБА_3 при вищезазначених обставинах.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як є предметом злочину та належить потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_6 шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», - повернуто потерпілому за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5 КК України, ст.ст. 284, 369, 371-376, 395, 479-2 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання підсудного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 «Про закриття кримінального провадження №0001080 від 17.05.2024з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України», - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001080 від 17.05.2024з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 на час судового провадження по вказаному кримінальному провадженню не обирався.

Процесуальні витрати, що полягають із витрачених експертною установою при проведенні судово-товарознавчої експертизи коштів у сумі 1135,92 гривни, - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.05.2024 на належне потерпілому ОСОБА_6 майно - шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion».

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_6 шуруповерт ТМ «Зенит Профі» 3ША-18 Li М1 профі 19В Li-ion», - залишити потерпілому за належністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Ухвала постановлена нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1