Справа №: 148/2173/24
Провадження № 1-кп/148/173/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин в залі суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, відносно ОСОБА_7 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 20.07.2024 року.

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Тульчинського районного суд Вінницької області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000272, внесеному до ЄРДР 20.07.2024 стосовно ОСОБА_7 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження на 60 діб ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, для запобігання таким ризикам, як переховування від суду, вплив на потерпілого, перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 будучи позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.09.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, що за адресою: 34500, Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка вул. Миру, буд. 36а, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та в подальшому було продовжено до 17.11.2024 року.

На даний час розгляд клопотання триває, причетність ОСОБА_7 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується доказами наявними у матеріалах кримінального провадження та досліджених у судовому засіданні.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 405 від 09.09.2024, проведеної під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявляв хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу (F21.0). В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 , виявляє хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу (F21.0). В теперішній час ОСОБА_7 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

У зв`язку із викладеним, та враховуючи, що на даний час ОСОБА_7 через свої психічні розлади здоров`я надалі може становити загрозу для оточуючих, в тому числі і для потерпілого ОСОБА_8 , тому на даному етапі судового розгляду виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України строком на шістдесят днів.

Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, не зменшились та продовжують мати місце, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише поміщення ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку не забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження. Інших обставин, які сприяють застосуванню більш м`якого запобіжного заходу не встановлено, у зв`язку з чим просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні особа, відносно якої вирішується питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, посилаючись на те, що ОСОБА_7 хворіє на гепатит «Б» та потребує лікування, крім цього вважають за необхідне передати ОСОБА_7 на піклування членам сім`ї, а саме матері ОСОБА_5 , яка буде займатися його лікуванням.

Потерпілий ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Нормою ст. 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Так, згідно висновку судового-психіатричного експерта № 504 від 09.09.2024 ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Тобто, передумови визначені ч. 2 ст. 508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 є дійсними.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, ОСОБА_7 інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в зв`язку з чим прокурором подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

20.07.2024, о 10:50 год., відповідно до вимог ст. 207-211 КПК України, затримано ОСОБА_7 та 21.07.2024 в порядку, визначеному ст.ст. 276-278 КПК України, останньому, оголошено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчим суддею Тульчинського районного суду 23.07.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, де останній утримується в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено й існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В подальшому на досудовому слідстві встановлені обставини, при яких підозрюваний ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 504 від 09.09.2024 ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Таким чином, встановивши розлад психічної діяльності ОСОБА_7 , на досудовому слідстві під час розслідування кримінального провадження виникла необхідність у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.09.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, що за адресою: 34500, Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка вул. Миру, буд. 36а, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та надалі продовжено.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 закінчується 17.11.2024.

Таким чином, під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею та під час зміни запобіжного заходу органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказані докази були досліджені при обранні йому міри запобіжного заходу та його продовженні, з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта № 504 від 09.09.2024.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, суд зазначає наступне.

Ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке законом відносяться до тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням на життя інших осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 94 КПК України до осіб, які вчинили суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Суд вважає, що зазначена обставина може бути мотивом та підставою для переховування від суду. При цьому враховуючи обставини вчинення інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, майновий стан ОСОБА_7 , його захворювання та те, що ОСОБА_7 не є особою, яка підлягає мобілізації та може безперешкодно покинути межі України.

При оцінці наявності даного ризику суд враховує тяжкість суспільно небезпечного діяння, його вік та стан здоров`я, зв`язок із країною, де він зазнає кримінального переслідування, а також те, що будь-яких обмежень для ОСОБА_7 для виїзду за кордон немає.

Враховуючи ці обставини у сукупності з особою ОСОБА_7 та характером суспільно небезпечного діяння, що зазначене у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов висновку, що ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду існує.

Прокурор при обґрунтуванні заявленого клопотання посилається на ризик того, що особа відносно якої можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, для запобігання яким ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід. Даний ризик не зменшився та продовжує існувати і надалі.

Так, суд погоджується, що ризик незаконного впливу на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України, доказове значення матимуть показання останнього, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження у тому числі і під час апеляційного провадження. Крім цього, потерпілий ОСОБА_6 є його вітчимом, який проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ..

Крім цього суд враховує пояснення потерпілого ОСОБА_6 надані у судовому засіданні з приводу того, що останній проживав разом з ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 до затримання ОСОБА_7 та продовжує проживати за вказаною адресою на даний час.

Отже, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликом до суду, невиконання процесуальних обов`язків, з урахуванням його психічного захворювання, відсутністю критики до свого психічного стану, не зменшився та продовжує існувати і надалі.

Крім того, суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відповідно до висновку експерта ОСОБА_7 має хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу.

Відтак суд встановив, що ризики, визначені ухвалою слідчого судді при обранні йому запобіжного заходу та його продовження та заявлені прокурором не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

Разом з тим, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд враховує відомості про особу стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику, обставини вагомості наявних доказів та існування ризиків продовження чи повторення протиправної поведінки та в сукупності з ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України вважає, що наявність підстав для залишення ОСОБА_7 у межах психіатричного закладу переважає інтереси забезпечення права на свободу та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться у клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про можливість застосування до особи запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані лише два запобіжних заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її суспільну небезпеку.

Запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 має психічне захворювання та виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги. Доказів того, що законний представник чи інший близький родич може забезпечити обов`язковий лікарський нагляд за місцем його реєстрації та проживання, що унеможливить його суспільно-небезпечну поведінку до суду не надано. Крім цього з пояснень у судовому засіданні законного представника ОСОБА_5 встановлено, що остання працює за межами України в Німеччині на посаді доглядальниці за літніми людьми та їй необхідно повернутися до роботи на початку грудня 2024 року, таким чином за даних обставин виключається застосування до особи запобіжного заходу, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 508 КПК України та клопотання ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , щодо застосування запобіжного заходу у виді передання ОСОБА_7 на піклування близьким родичам чи членам сім`ї, не підлягає задоволенню.

Строк запобіжного заходу особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 закінчується 17.11.2024, однак суд, враховуючи тяжкість наслідків суспільно - небезпечного діяння, що інкримінуються ОСОБА_7 , а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу, які не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу саме на строк 60 днів, оскільки станом на дату розгляду клопотання розгляд кримінального провадження не завершено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 392, 508 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку - КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, що знаходиться за адресою: 34500, Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка вул. Миру, буд.36а, строком на 60 днів починаючи з 15.11.2024 по 13.01.2025 включно.

Призначити судовий розгляд по клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000272, внесеному до ЄРДР 20.07.2024 стосовно ОСОБА_7 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області на 10.15 годину 26 листопада 2024 року у режимі відео конференції з КП "Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка" Рівненської обласної ради, що за адресою: 34500 Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка, вул. Миру 36а.

Доручити КП "Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка" Рівненської обласної ради, забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали до виконання надіслати у КП "Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка" Рівненської обласної ради, для організації проведення відео конференції відповідно до вимог ст. 336 КПК України.

Про місце та час розгляду кримінального провадження повідомити учасників кримінального провадження.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно після її оголошення направити для вручення особі стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , а також вручити його захиснику, законному представнику, прокурору, потерпілому та направити КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_1