КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

справа №133/1483/24

21.10.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачуваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у судовому засіданні в м. Козятині кримінальне провадження за № 0000087 від 20.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

У судовому засіданні від прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою закінчується, однак не вбачається за можливе, що судовий розгляд буде завершений до закінчення такого строку. При цьому прокурор вказав, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують, а тому продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним з метою запобігання ризикам переховуватись від суду, негативного впливу на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Подане клопотання прокурор підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на нічний домашній арешт, аргументуючи це тим, що він хоче влаштуватись на роботу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою; клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою; слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу; слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.04.2024 був обраний запобіжний захід. Обґрунтованість підозри була встановлена слідчим суддею при постановленні вказаної ухвали. 17.05.2024 до суду був направлений обвинувальний акт щодо вказаної особи. Отже, суд вважає встановленою обгрунтованість підозри, як одну із обставин, що підлягає з`ясуванню. Так, на стадії підготовчого провадження суд не уповноважений перевіряти докази щодо обгрунтованості підозри, оскільки дослідження відповідних доказів здійснюється на подальших стадіях провадження. Разом з тим, у суду немає підстав вважати, що обгрунтованість підозри при обранні запобіжного заходу не була встановлена, оскільки відповідна ухвала слідчого судді не скасована судом вищої інстанції, та відомостей, які б обгрунтовували такі сумніви, суду надано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З урахуванням положень ст. ст. 176-178 КПК України, суд виходить з того, що на момент розгляду клопотання ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявними.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з протиправним заволодінням майном громадян, а тому розуміючи невідворотність покарання за вчинення даного злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово був засуджений за скоєння умисних злочинів, востаннє 16.05.2018 вироком Барського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, та будучи 31.01.2024 звільненим з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, при цьому знову вчинив нове умисне повторне кримінальне правопорушення, що підтверджує його схильність до вчинення повторних злочинів.

Також, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання та місця роботи, що підтверджує відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та відсутність джерела прибутку. Таким чином, обгрунтовано існують ризики, що він може продовжувати вчиняти повторні умисні тяжкі злочини, щоб здобути кошти для своїх потреб та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи викладене, встановлено ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовується наступним.

ОСОБА_4 не одружений, не має постійного місця роботи, не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судимий.

Доказів, що встановлені ризики зменшились або зникли, суду не надано.

Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є достатнім за наявності вказаних ризиків та у сукупності з фактами, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосуванням до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, суд визначає розмір застави, що, на думку суду, є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим його обов`язків, що передбачені КПК України.

Керуючись ст. ст. 322, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - з 21.10.2024 по 19.12.2024 включно.

Визначити суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з - під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити в Вінницьку установу виконання покарань № 1.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текстбухвали буде проголошено 25.10.2024 о 13:30.

Суддя ОСОБА_7

Дата документу 21.10.2024