Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/836/2024 Справа № 641/7810/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 від 24.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст.321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України,-

встановив:

На розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 24.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст.321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України.

До обвинуваченої ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , оскільки продовжують існувати ризики встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно останнього.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що ризики зазначені прокурором не доведені, просила застосувати щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 -адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника ОСОБА_7 .

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримала думку свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно із рішенням Європейського Суду «Харченко проти України» від 10.02.11р. яке є частиною національного законодавства продовження тримання під вартою може бути виправданою тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості перевищує принцип поваги до особистості, а тому суд враховує підвищену соціальну небезпеку інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, ризик втечі, а також продовження скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченими.

Суд, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 інкримінованого їй злочину, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання винуватою у скоєнні інкримінованого, вважає доведеним те, що на теперішній час реально існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик того, що перебуваючи на свободі обвинувачена ОСОБА_11 спробує переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинення нею нових злочинів

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Приведені обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, крім іншого і в частині доведення неможливості застосувати до обвинуваченого іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, та вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_11 строк тримання під вартою до 60 днів, з залишенням встановленої суми застави та відповідно відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну стосовно ОСОБА_11 запобіжного заходу на домашній арешт.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.

Захисники та обвинувачені не заперечували проти призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Дане кримінальне провадження підсудне Комінтернівському району суду м. Харкова, підстав для закриття або зупинення кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 183, 184, 193-199, 331, 350, 369-372, 395 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого - ОСОБА_11 -задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України строком на 60 днів, тобто до 10 січня 2025 року з можливістю внесення суми застави.

Розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, залишити ОСОБА_11 без змін протягом дії запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 від 24.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст.321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3,4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.4 ст. 321КК України, на 20 листопада 2024 року на 11 годину 45 хвилин в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова, каб. № 9.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя- ОСОБА_1