Справа № 572/5542/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №кп/670/23/572/5542/23 0000795) про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 19 вересня 2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи в смт.Степань вул.Київська, Сарненського району, Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного зняття готівкових коштів, здійснив незаконне заволодіння банківською карткою № НОМЕР_1 , емітованою в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, а також яка відповідно до вимог Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02 жовтня 1992 року, п.1.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05 квітня 2001 року, п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV від 22 травня 2003 року, ст.200 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 19 вересня 2023 року о 18 год. 35 хв., перебуваючи поблизу приміщення будівлі, яка розташована по АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на власне збагачення за рахунок чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжено востаннє Указом Президента України від 27 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, використовуючи попередньо викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , а також знаючи ПІН-код доступу до неї, використовуючи банкомат АТ «Ощадбанк», встановлений у будівлі, яка розташована по АДРЕСА_3 , таємно для потерпілого, незаконно зняв грошові кошти у загальній сумі 20 000 гривень, привласнив їх та розпорядився на власний розсуд, а банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , викинув до смітника.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих діянь визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. Обвинувачений пояснив, що дійсно в час та місці, вказаних в обвинувальному акті, скористався тим, що потерпілий залишив на столі банківську картку, привласнив її. В подальшому за допомогою вказаної банківської картки зняв грошові кошти з рахунка ОСОБА_6 , оскільки знав пін-код. Обвинувачений пояснив, що шкоду відшкодував у повному обсязі. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, відповідно до якої просив проводити судовий розгляд даного провадження у його відсутність, під час підготовчого провадження потерпілий підтвердив факт повного відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, через що претензій майнового характеру до ОСОБА_4 він не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо визнання фактичних обставин справи, які ними не оспорюються - суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених діянь, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків та тяжкого злочину.

По місцю проживання, Степанською селищною радою, обвинувачений характеризується негативно - як особа, що зловживає спиртними напоями, схильний до правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, крім цього, з урахуванням пояснень потерпілого, суд вважає, що в даному випадку наявна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого - добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

За висновком органу пробації, викладеному у досудовій доповіді, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства, визначено як середній, через що орган пробації вважає, що є можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Таким чином, з огляду на тяжкість вчинених діянь, негативну характеристику по місцю проживання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_4 покарання, встановлене у санкції частин статей, за якими його притягнуто до відповідальності, визначивши покарання у виді обмеження та позбавлення волі, відповідно, однак, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням думки потерпілого - із звільненням від призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, призначивши покарання :

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : 2 лазерних DVD диски із відеозаписами, які містяться в матеріалах кримінального провадження - залишити при справі, 3 кофти, 3 пари штанів, 3 миски, які знаходяться на зберіганні у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області, грошові кошти у сумі 616 грн., передані на зберігання до сховища Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» м.Рівне повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя