Справа № 404/2838/24
Номер провадження 1-кп/404/146/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000033 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Осіївка Бершадського району Вінницької області, українки, громадянки України, з професійною освітою, працевлаштованої на посаді молодшої сестри в КНП «ЦМЛ КМР», заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

23.12.2023 близько 23 год. 48 хв. ОСОБА_3 , перебувала на задньому сидінні автомобіля «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та побачила ОСОБА_5 , яка підійшла до вказаного автомобіля та відчиняла його передні пасажирські двері. У цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник умисел на вчинення стосовно ОСОБА_5 насильницьких дій, що завдадуть останній фізичного болю.

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 вийшла із зазначеного автомобіля та, швидко підійшовши до ОСОБА_5 ззаду, різко схопила останню за волосся в потиличній ділянці голови, та, докладаючи фізичної сили, почала смикати її за волосся, вирвавши пасма волосся, при цьому голосно виражалася нецензурною лексикою. Надалі ОСОБА_5 вирвалась, однак ОСОБА_3 відразу схопила її руками за куртку в ділянці грудної клітини та продовжила смикати. Після того, як ОСОБА_5 знову вирвалася та сіла на переднє пасажирське сидіння вищевказаного автомобіля «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , спиною до лобового скла, ОСОБА_3 схопила її за куртку і витягла з автомобіля.

У результаті вказаних насильницьких дій ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 фізичного болю в потиличній ділянці голови, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 умисно вчинила насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Позиція сторони захисту за обвинуваченням, висунутим за ч.1 ст.126 КК України

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 не визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, як і цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заявлений потерпілою ОСОБА_5 , показавши суду, що ОСОБА_8 є її чоловіком, та їй відомо про близькі інтимні відносини між її чоловіком ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ) та потерпілою ОСОБА_5 тривали значний проміжок часу. У 2017 році вона познайомилася з потерпілою та її чоловіком на відпочинку, на який їх запросив ОСОБА_9 , як своїх друзів. Надалі вони часто спілкувалися та проводили дозвілля парами. Після того, як ОСОБА_5 розлучилась із чоловіком приходила до них додому, скаржилася на колишнього чоловіка та життєві негаразди, залишалася ночувати.

Про наявність інтимних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вона дізналася у 2019-2020 році, проте не спілкувалась з потерпілою з цього приводу. У жовтні 2022 року, коли приїхавши на місце ДТП, у яку потрапив ОСОБА_9 , вона дізналась, що ОСОБА_5 під час спілкування з працівниками поліції назвалася його дружиною, між ними виник конфлікт, у ході якого вона вдарила останню по обличчю. Близько місяця після ДТП ОСОБА_9 проживав у ОСОБА_5 , потім повернувся додому, однак продовжував спілкуватися з нею.

З листопада 2023 року фактично їх подружні відносини з ОСОБА_9 припинились, вони проживають разом як сусіди, мають різний бюджет, при цьому ОСОБА_9 допомагає у вихованні спільної дитини. Вдома ОСОБА_9 ночує не завжди. Кілька разів вона пропонувала ОСОБА_9 розлучитись, на що він відповів, що тоді їй доведеться залишити будинок, у якому вони проживають, та який належить його матері, тому вона тривалий час перебуває у таких взаємовідносинах з ним заради житла. У м.Кропивницькому родичів вона не має, оскільки є уродженкою Вінницької області, а з батьками ОСОБА_9 не спілкується.

23.12.2023 о 23:48 год. вона перебувала за місцем свого проживання з малолітньою дитиною (8 років), яку готувала до сну. За вказаних обставин ОСОБА_9 вдома не було, оскільки після сварки, причини виникнення якої вона не пам`ятає, він взяв ключі та поїхав у невідомому напрямку на автомобілі «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Сварки між нею та чоловіком виникають протягом останніх трьох років часто з різних причин, та їх ініціатором зазвичай є саме чоловік.

Вона нічого не писала потерпілій з телефону ОСОБА_9 у день події та куди саме поїхав ОСОБА_9 після сварки та чи ночував вдома їй не відомо, вранці о 08:00 год. він уже був у квартирі. У той час, як ОСОБА_9 був відсутній вдома, вона ні з ким не спілкувалась. Про кримінальне провадження за її обвинуваченням вона дізналась 02.01.2024 під час візиту дільничного офіцера поліції, який її опитував. Щодо мотивів потерпілої ОСОБА_5 для її обмови припустила, що, можливо потерпіла у змові з ОСОБА_9 , щоб змусити її залишити житло, або через інший матеріальний інтерес, водночас вважає останню достатньо забезпеченою жінкою з власним бізнесом та житлом. Вона використовує автомобіль ОСОБА_9 тільки як пасажир, при цьому відсутності передньої пасажирської ручки у салоні автомобілі не помітила, на дзвінки працівників поліції за обставин, викладених в обвинуваченні не відповідала, адже спала, а наступного дня тому, що не телефонує на невідомі мобільні номери.

Стороною захисту із висунутого обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України оспорюється доведеність достатніми доказами вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення та з посиланням на наявні при матеріалах кримінального провадження відомості про геолокацію мобільного телефона, належного останній, стверджується про перебування обвинуваченої за обставин, викладених в обвинуваченні, за місцем свого проживання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, її вина підтверджується дослідженими судом такими доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до яких вона з 2016 року знайома з обвинуваченою ОСОБА_3 , оскільки остання є дружиною її колеги ОСОБА_8 (далі ОСОБА_9 ), який співпрацював з офісом належного їй ФОП « ОСОБА_5 ». Невеликий проміжок часу, а саме близько місяця з жовтня 2022 року, ОСОБА_9 проживав у неї, оскільки не хотів проживати разом з дружиною ОСОБА_3 . Про їх з ОСОБА_9 стосунки ОСОБА_3 було відомо, та остання неодноразово телефонувала їм, погрожуючи розправою. Під час спільного проживання з ОСОБА_9 він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, отримавши тяжкі травми, внаслідок яких був прикутий до ліжка, а вона повністю допомагала йому у лікуванні. Через деякий після одужання ОСОБА_9 почали телефонувати його дружина та син і просити повернутися, на що він погодився, однак надалі часто знову приїздив до неї. Незважаючи на те, що ОСОБА_9 остаточно повернувся до дружини ОСОБА_3 в кінці 2022 року, вони продовжували спілкуватися.

23.12.2023 близько 22:40 год. їй на мобільний телефон надійшло повідомлення від ОСОБА_9 з пропозицією випити кави та поспілкуватися, на що вона відповіла, що вже пізно, оскільки з 23:00 починалася комендантська година. На її твердження ОСОБА_9 відповів, що саме час. Їй здалося, що вказані повідомлення надіслав їй не ОСОБА_9 , тому вона надіслала йому повідомлення з проханням зателефонувати. На вказане прохання він спочатку відмовив, зазначивши, що не сам та не може говорити, проте після того, як вона висловила йому свою підозру, зателефонував, домовившись про зустріч через 30 хв., говорив, що має якісь проблеми в сім`ї та хоче поспілкуватися. Рівно через 30 хв. ОСОБА_9 надіслав їй повідомлення про те, що чекає. Зважаючи на темну пору доби та початок комендантської години, вона, отримавши зазначене повідомлення, зателефонувала ОСОБА_9 на попросила зустріти її, проте останній відмовив у зв`язку з тим, що у нього болить нога, та сказав, що підсвітить їй дорогу фарами свого авто. Вийшовши за паркан свого подвір`я, та побачивши автомобіль «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , вона підійшла до передньої пасажирської дверцяти, та, відчинивши її, побачила за кермом ОСОБА_9 , а на задньому сидінні його дружину ОСОБА_3 . У цей момент ОСОБА_3 швидко вийшла з салону автомобіля, підбігла до неї ззаду та, схопивши її за волосся в ділянці потилиці, почала з силою смикати, завдаючи болю, та голосно кричати: «Навіщо ти вийшла? Забирай його! ОСОБА_10 вже йде! Я тобі помщуся.» Вона намагалася заспокоїти ОСОБА_3 , однак та не реагувала на її прохання, поводилася неадекватно та продовжувати її смикати за одяг та штовхати, порвавши куртку під рукавами. Надалі, вирвавшись, вона сіла на переднє пасажирське сидіння вищевказаного автомобіля спиною до лобового скла та запитувала ОСОБА_9 навіщо він так вчинив, привізши свою дружину і спокійно спостерігаючи за тим, що відбувається, проте він нічого не відповів. У цей час ОСОБА_3 , яка весь час намагалася витягнути її з автомобіля та продовжити насильницькі дії, схопила її за куртку спереду та, докладаючи значної сили, потягла, внаслідок чого вона відірвала ручку з салону авто ОСОБА_9 , за яку трималася. Після цього ОСОБА_3 вихопила рюкзак, що знаходився у неї на плечі, та погрожуючи кинула його на узбіччя протилежної сторони дороги. Після цього вона підняла рюкзак, та помітивши, що звідти зникли ключі від її квартири та офісу, почала телефонувати в поліцію. Почувши вказане, ОСОБА_3 швидко сіла до автомобіля і сказала ОСОБА_9 їхати звідти. Зрозумівши, що ОСОБА_9 з дружиною поїхали, вона одразу надіслала йому повідомлення з вимогою повернути їй ключі, адже вона вночі лишилася сама на вулиці та не могла потрапити до квартири, на що відповіді не було. Працівники поліції, прибувши на виклик близько 00:00 год., спочатку допомагали знайти ключі, а після того, як їй стало зле, доставили до лікарні. Після медичного огляду вона поїхала до своєї доньки та взяла у неї дублікат ключів від квартири, оскільки ні ОСОБА_9 , ні його дружина її ключів не повернули.

Через певний час після події ОСОБА_9 телефонував їй та наполегливо просив забрати заяву про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, на що вона відповіла відмовою. Дотепер жодної пропозиції примиритися та вибачень від обвинуваченої вона не отримала. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, наголошуючи на отриманій внаслідок кримінального правопорушення моральній шкоді.

Під час допиту свідка ОСОБА_8 28.05.2024, вона у судовому засіданні повідомила, що 22.12.2023 (тобто напередодні події, викладеної в обвинуваченні), зустрічалася зі останнім під час святкування дня народження її колеги в кафе на АДРЕСА_3 , після чого вони разом поїхали до сауни, а близько 01:00 год. зустрілися з ОСОБА_8 у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 06:00 год. 23.12.2023 ОСОБА_8 поїхав від неї додому, при цьому вони не сварились та тепло попрощались. Припустила, що оскільки обвинувачена ОСОБА_3 могла здогадатися про факт їх спільного з ОСОБА_8 . відпочинку, остання вирішила перевірити це, примусивши його приїхати до неї;

показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких він є чоловіком обвинуваченої ОСОБА_3 але фактично їх шлюбні стосунки припинені та вони поєднані тільки спільним побутом.

З потерпілою ОСОБА_5 він знайомий давно, до 23.12.2023 року часто спілкувався з нею шляхом листування, дзвінків та зустрічей.

Пізно ввечері 23.12.2023 року він зателефонував потерпілій ОСОБА_5 та, бажаючи відпочити з нею, домовився про зустріч біля її будинку. На той час він користувався автомобілем «Toyota Avalon», салон якого білого кольору. З котрої години на той час діяла комендантська година йому не було відомо. Де проживала ОСОБА_5 він достовірно знав. Коли він приїхав до ОСОБА_5 , вона вийшла, та спілкувалась з ним через відкриту передню пасажирську дверцяту автомобіля, до салону не сідала, та з автомобіля нічого не брала. Їх розмова з ОСОБА_5 тривала всього близько 2 хв., оскільки остання відповіла різкою відмовою на пропозицію відпочити разом, та, знервувавшись, пішла. Після цього він поїхав на АЗС та приблизно через 30 хв. з моменту зустрічі, а саме після 01:00 год., повернувся додому. Жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не спричиняв та не псував її майна, з транспортного засобу не виходив.

При цьому станом на грудень 2023 року з дружиною ОСОБА_3 він часто мав конфліктні ситуації, зокрема і 22-23.12.2023 вони мали незначний побутовий конфлікт. За викладених в обвинуваченні обставин, перед тим, як він почав збиратися на зустріч із ОСОБА_5 , вони з дружиною ОСОБА_3 просто переглядали телевізор. Про те, що він планував зустрітися з ОСОБА_5 його дружина не знала та куди він збирається не запитувала, а на момент його від`їзду займалась купанням їх спільної 8-річної дитини. Зазвичай дружина вкладає спати дитину близько 22:00-23:00 год. Наполягав, що приїздив до ОСОБА_5 сам, а дружина ОСОБА_3 у цей час знаходилася вдома та на момент його повернення додому спала з дитиною в кімнаті, при цьому до кімнати він не заходив і цього факту не перевіряв, а зробив такий висновок, бо телевізор був увімкнений. Наголосив, що дружина нікуди не могла піти у цей час, адже не могла лишити вдома дитину. Водночас, він повідомив, що дружина працює в лікарні та має різний графік роботи, у тому числі і подобові чергування, під час яких він може бути відсутнім вдома, а з дитиною у цей час перебуває бабуся або його молодший брат.

Також станом на грудень 2023 року він з ОСОБА_5 перебував у близьких стосунках, які тривали з 2017 року, однак вони припинилися через появу у потерпілої інших чоловіків саме 23 грудня 2023 року. За декілька днів до вказаної дати вони з ОСОБА_5 зустрічалися. Наполягав, що його дружина за обставин, викладених в обвинуваченні, не вчиняла жодних насильницьких дій стосовно ОСОБА_5 , та ручка з салону його автомобіля, про яку вказано потерпілою, на своєму місці і не була нею відірвана.

Стосовно того, що за обставин, викладених в обвинуваченні, безпосередньо після зустрічі з ним потерпіла ОСОБА_5 з вказаною автомобільною ручкою в руці була виявлена працівниками поліції, які прибули на її виклик, фактично нічого не може пояснити, зазначивши, що був засмучений через появу в неї іншого чоловіка, про що він дізнався після вечірки з нагоди святкування дня народження колеги 22.12.2023, та про що хотів ОСОБА_5 повідомити під час зустрічі. Одразу після зустрічі ОСОБА_5 телефонувала йому, однак, хоча вони посварились, він не пам`ятає що остання говорила, а надалі не відповідав на її дзвінки оскільки був ображений. Чи телефонував йому одразу після зустрічі хтось інший він не пам`ятає.

Надалі він спілкувався з ОСОБА_5 тільки з метою спонукати її забрати заяву про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення його дружиною ОСОБА_3 , але остання відмовила. Про відкрите стосовно його дружини кримінальне провадження він дізнався коли до нього приїхав працівник поліції, який повідомив також про факт пошкодження ручки з салону належного йому автомобіля, що він заперечував. Заперечував, що дружина за обставин, викладених в обвинуваченні, приїздила з ним до ОСОБА_5 .

Після того, як про стосунки з потерпілою у 2022 році дізналась його дружина, вони почали постійно сваритись. При цьому стосунки з ОСОБА_5 він не припинив та до 23.12.2023 вони зустрічались близько 2 разів на тиждень. Спочатку дружина намагалася завадити їх стосункам, оскільки бажала зберегти сім`ю, але потім припинила втручатися. З дружиною сварився здебільшого з побутових питань. 05.03.2024 він подарував дружині автомобіль марки «Lexus», адже на дитину, нібито, неможливо оформити право власності на автомобіль в силу її малолітнього віку.

Їх зустріч з ОСОБА_5 23.12.2023 тривала близько 5-10 хв., остання до автомобіля не сідала, при собі мала невелику сумку. Коли вони зустрілись, відкривши дверцяту автомобіля, ОСОБА_5 одразу почала на нього кричати, але що саме він не пам`ятав. На яку саме АЗС поїхав після зустрічі не пам`ятає, але зазначив, що знаходився там близько 5 хвилин. Крім того, він підтверджує, що потерпіла надсилала йому повідомлення з проханням повернути їй ключі, на яке він не відповів, та це не здалося йому дивним. Під час огляду у судовому засіданні речового доказу автомобільної ручки з салону транспортного засобу «Toyota Avalon» (т.1 а.п.61) наголосив, що вказана ручка схожа на ручку з належного йому за обставин, викладених в обвинуваченні, транспортного засобу, проте різниться за відтінком. Автомобіль «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він продав;

показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких він є братом потерпілої ОСОБА_5 Пізно ввечері 23.12.2023 він відпочивав вдома, коли йому зателефонувала сестра ОСОБА_5 та повідомила, що під час зустрічі з ОСОБА_8 втратила ключі та не може потрапити до будинку, а також, що в ході вказаної зустрічі дружина ОСОБА_8 . Інна завдала їй побоїв, внаслідок чого вона знаходиться у лікарні. Приїхавши близько 00:00 год. 24.12.2023 до лікарні, він побачив ОСОБА_5 , яку в цей момент оглядав лікар, а вона скаржилася на болі в області голови, була пошарпана та мала почервоніння на обличчі, а її верхній одяг був пошкоджений. Після огляду ОСОБА_5 у лікарні вони разом приїздили до місця проживання ОСОБА_8 щоб повернути ключі від її будинку, однак повернути вказані ключі не вдалося, оскільки на дзвінки та повідомлення останній не відповідав. При цьому ОСОБА_5 не захотіла стукати у вікна будинку, щоб не налякати малолітню дитину ОСОБА_8 , яка проживала разом з ним. У цей час автомобіль ОСОБА_8 знаходився біля його будинку. Надалі вони разом з ОСОБА_5 поїхали до її доньки за дублікатом ключів. Самої події конфлікту між ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 він не бачив, лише підтвердив наявність неприязних стосунків між ними.

показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких вона є донькою потерпілої ОСОБА_5 та ввечері 23.12.2023 знаходилась у с.Покровське Кропивницького району Кіровоградської області у родичів. Удень 23.12.2023 її матір ОСОБА_5 ніяких тілесних ушкоджень не мала та на самопочуття не скаржилася. Близько 01:00 год. 24.12.2023 їй зателефонувала мати ОСОБА_5 та сказала, що приїде за ключами від будинку, оскільки втратила свої, обставини чого пояснить пізніше. Приїхавши близько 03:00 год., мати була знервована, заплакана, розповіла, що її ключі викрали, а вона у ході конфлікту з ОСОБА_3 отримала побої та остання вирвала їй волосся. З ОСОБА_3 вона раніше була знайома, оскільки остання часто конфліктувала з її матір`ю та погрожувала розправою. Особисто свідком вказаного конфлікту вона не була, проте допомагала матері фіксувати телефонний дзвінок ОСОБА_8 , у ході якого він просив її матір забрати заяву з поліції. Надалі після вказаної події мати стала знервованою, часто плакала, приймала заспокійливі препарати, працювала з психологом.

показаннями свідка ОСОБА_13 , відповідно до яких вона раніше не знайома з обвинуваченою, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та знайома з потерпілою, оскільки вони є сусідами і ОСОБА_5 проживає у 3-му під`їзді вказаного будинку. 23.12.2023 близько 23:45 год. вона вийшла на вулицю до під`їзду покурити, що робить часто, адже немає балкону, та побачила ОСОБА_5 , яка у цей час вийшла зі свого під`їзду та пішла до воріт. Вона здивувалась, адже ОСОБА_5 сама вийшла з будинку під час комендантської години. Зі сторони дороги у бік будинку світили фари автомобіля. Одразу після того, як ОСОБА_5 вийшла за ворота, вона почула жіночі крики та їй здалося, що відбувається бійка, але вона не надала цьому значення, та, допаливши, повернулася до квартири. Надалі, через незначний проміжок часу, вона помітила у вікні світло від проблискових маячків поліції, та не зваживши на це, продовжила займатись своїми справами. Через декілька днів, у ході спілкування з ОСОБА_5 вона дізналась про вищевказаний конфлікт, та повідомила останній, що за вказаних в обвинуваченні обставин чула крики, про що надалі також повідомила працівникам поліції.

довідкою КНП «КОР КОЛ» від 24.12.2024, згідно з якою ОСОБА_5 зверталась до приймального відділення закладу охорони здоров`я з приводу надання медичної допомоги з встановленням діагнозу «забій м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки зліва» (т.1 а.п.12);

рапортом від 23.12.2023 ЖЄО №53149, відповідно до якого 23.12.2023 о 23 год. 54 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 , перебуваючи в неадекватному стані напала на неї та завдала побоїв (т.1 а.п.14);

заявою потерпілої ОСОБА_5 від 24.12.2023 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , яка спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки (т.1 а.п.15);

протоколом огляду предметів від 12.01.2024, згідно з яким оглянуто визнані надалі речовими доказами:

- скриншоти листування ОСОБА_5 з ОСОБА_8 за 23.12.2023, розпочатого о 22:38 год. та закінченого о 23:40 год., та книги телефонних дзвінків;

- фотознімок транспортного засобу «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 ;

- оптичний диск CD-R серійний номер НОМЕР_2 , що містить відеозаписи: «videoframe_1063», «videoframe_1686», «videoframe_6655» з відеофіксацією проїжджої частини по вул.Любомира Гузара (раніше Комарова) о 00:52 год. 24.01.2023 (за твердженнями потерпілої ОСОБА_5 фактично о 23:52 год. 23.12.2023 з урахуванням похибки, пов`язаної з переходом на зимовий час; та аудіозапис «53e16f92-a53c-43ed-8120-38e0ee30fa38», що містить фіксацію телефонної розмови потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в ході якої останній просить потерпілу забрати заяву про вчинення стосовно неї його дружиною правопорушення (т.1 а.п.30-32, 33, 34, 35, 36-39, 40-41);

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2024 із додатком у вигляді відео фіксації, що міститься на оптичному диску, за участю потерпілої ОСОБА_5 , у ході якого було відтворено обставини вчинення щодо неї обвинуваченою ОСОБА_3 насильницьких дій, які відповідають висунутому обвинуваченню та узгоджуються з показаннями потерпілої в суді (т.1 а.п.42-48);

заявою потерпілої ОСОБА_5 та протоколом огляду місця події від 02.02.2024, згідно з якими у потерпілої ОСОБА_5 було вилучено надалі оглянуту та визнану речовим доказом автомобільну ручку бежевого кольору із стелі з правого боку біля переднього пасажирського сидіння салону автомобіля «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , за яку вона, за обставин, викладених в обвинуваченні, трималась в той момент, як обвинувачена ОСОБА_3 вчиняла стосовно неї насильницькі дії, викладені в обвинуваченні, в результаті яких потерпіла ОСОБА_5 вирвала вказану ручку (т.1 а.п.49, 50-52, 53-60, 61);

протоколом огляду предмета від 16.01.2024, відповідно до якого оглянуто визнаний надалі речовим доказом оптичний диск з написом «VIDEX MAMBA DVD-R 16x 4.7 GB 120 min», отриманий на запит дізнавача Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області з УПП в Кіровоградській області ДПП, що містить відеозапис «53149» з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який прибув у складі екіпажу за зверненням потерпілої ОСОБА_5 на лінію «102» за обставин, викладених в обвинуваченні (т.1 а.п.86, 87, 88-90, 91-92);

інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС щодо власників транспортного засобу «Toyota Avalon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якої у період з 04.03.2023 по 01.02.2024 власником вказаного транспортного засобу була ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю свідка ОСОБА_8 (т.1 а.п.94-98);

заявою потерпілої ОСОБА_5 від 24.12.2023, зареєстрованої в ЖЄО за №53234, відповідно до якої вона просить розшукати комплект належних їй ключів від домоволодіння та офісного приміщення, які були нею втрачені в ході конфлікту з ОСОБА_3 за обставин, викладених в обвинуваченні (т.1 а.п.106);

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.02.2024, відповідно до якого з КНП «КОЛ КОР» отримано тимчасовий доступ та вилучено належним чином завірені копії з журналу реєстрації амбулаторних хворих (форма №074/о) стосовно потерпілої ОСОБА_5 , яка зверталась за медичною допомогою до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги (т.1 а.п.117-118);

висновком експерта №85 від 08.02.2024, відповідно до якого згідно з наданою на дослідження медичною документацією будь-яких видимих тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 не описано (т.1 а.п.125-126);

рапортом старшого оперуповноваженого СРЗПО ВКП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 09.02.2024, відповідно до якої встановлено мобільні номери, які знаходились у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_3 (т.1 а.п.128);

протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 21.03.2024 з додатками у вигляді оптичних дисків, згідно з якими отримано тимчасовий доступ та вилучено копії наявної у ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар» інформації за мобільними номерами, які знаходились у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_15 в період часу з 00:00 год. 22.12.2023 по 00:00 год. 01.01.2024 (т.1 а.п.140-142, 143-145);

відповіддю УОТЗ ГУНП в Кіровоградській області з додатком у вигляді оптичного диска, яка містить опрацьовану інформацію у вигляді: деталізації з`єднань між потерпілою ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_8 , а також між ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у період часу з 22.12.2023 по 01.01.2024; картографічне відображення маршруту руху SIM, що знаходились у користуванні вказаних осіб, у період часу з 22:00 год. 23.12.2023 по 01:00 год. 24.12.2023 (т.1 а.п.147-158).

Таким чином, здійснюючи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України як вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій.

Суд враховує, що достовірні та достатні підстави обмовляти обвинувачену ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_5 відсутні, її показання щодо обставин вчинення стосовно неї насильницьких дій повністю узгоджуються з письмовими доказами, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є логічними та послідовними щодо обставин вчинення правопорушення, підтверджені слідчим експериментом, медичною документацією, речовими доказами.

Так, судом встановлено факт повідомлення потерпілою органи поліції про вчинене стосовно неї кримінальне правопорушення одразу після події, про що остання послідовно стверджувала протягом усього кримінального провадження, та що підтверджується наданими стороною обвинувачення: рапортом (т.1 а.п.14), заявою (т.1 а.п.15), та протоколом огляду предмета оптичного диска, що містить відеофіксацію з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який прибув о 00:03 год. 24.12.2023 за викликом потерпілої ОСОБА_5 (т.1 а.п.86, 87, 88-90, 91-92). Водночас, відповідно до вказаного протоколу (т.1 а.п.88-90) судом встановлено, що на момент приїзду екіпажу поліції на виклик потерпілої, остання тримала в руці ручку зі стелі салону автомобіля світлого кольору, а під час спілкування з працівниками поліції почала шукати ключі від квартири та офісу, що узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_5 , як щодо обставин вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 вказаного в обвинуваченні кримінального правопорушення, так і щодо механізму вчинення стосовно неї обвинуваченою насильницьких дій, тому суд бере їх до уваги якості доказу та враховує при встановленні обставин вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Крім того, суд зважає на те, що одразу після вчинення стосовно неї обвинуваченою ОСОБА_3 . насильницьких дій потерпіла ОСОБА_5 звернулася до медичного закладу для надання їй необхідної медичної допомоги, що безумовно підтверджується долученою до матеріалів кримінального провадження медичною документацією (т.1 а.п.12, 117-118), показаннями свідка ОСОБА_11 .

При встановленні факту вчинення стосовно потерпілої насильницьких дій обвинуваченою ОСОБА_3 та наявності в останньої умислу на їх вчинення суд враховує також обставини та причини виникнення неприязних відносин між потерпілою та обвинуваченою, існування яких підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , та не заперечується обвинуваченою ОСОБА_3 , свідком ОСОБА_8 , та які свідчать про наявність в обвинуваченої відповідних мотивів. Водночас, з урахуванням раніше встановлених обставин, суд бере до уваги на підтвердження вини ОСОБА_3 показання свідка ОСОБА_8 щодо характеру відносин і факту його зустрічі з потерпілою за часу та місця, викладених в обвинуваченні, та, зважаючи на перебуванні у шлюбі з обвинуваченою, критично оцінює його показання в іншій частині, зокрема стосовно приводу та часу для зустрічі з потерпілою, її тривалості, перебування потерпілої в салоні його автомобіля, місцезнаходження обвинуваченої за вказаних обставин, як такі, що є непослідовними, нелогічними, не узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

З огляду на викладене, показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що за обставин, викладених в обвинуваченні, вона перебувала вдома з дитиною, не зустрічалася з потерпілою та не вчиняла стосовно неї жодних насильницьких дій, не беруться судом до уваги, як такі, що спростовуються показаннями потерпілої, свідків, дослідженими судом у своїй сукупності доказами, та спрямовані на уникнення від передбаченої законом відповідальності. Доводи захисника стосовно перебування обвинуваченої ОСОБА_3 за обставин, викладених в обвинуваченні, за місцем свого проживання з посиланням на відомості про геолокацію одного з двох належних їй мобільних номерів (т.1 а.п.128), а саме SIM 32 (т.1 а.п.158), суд оцінює критично та вважає такими, що спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Відтак, аналізуючи сукупність доказів у кримінальному провадженні, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за встановлених судом фактичних обставин.

Мотиви призначення покарання

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила закінчений умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи, заміжня (т.1 а.п.174-177), має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштована, на обліку в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває (т.1 а.п.170, 172), осудна, раніше не судима (т.1 а.п.173).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд, відповідно до положень ст.66 КК України, визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченій вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження, раніше зазначених даних про особу обвинуваченої, яка заміжня, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштована, раніше не судима, а також ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.126 КК України та з урахуванням вимог ч.2 ст.53 КК України. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Вирішення цивільного позову, питання речових доказів та процесуальних витрат

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_3 про стягнення з останньої 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, який не визнаний обвинуваченою, суд керується наступним.

Положеннями ч.2 ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Пунктами 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 зі змінами та доповненнями визначено, що у відповідності до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Водночас, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Разом з цим, як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 09.02.2007 у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що судовим розглядом встановлено: винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілою від якого є ОСОБА_5 ; факт спричинення моральної (немайнової) шкоди, що виразилась у порушенні стану здоров`я та нормального ритму життя потерпілої, погіршені її психологічного стану, що супроводжувався розгубленістю, тривогою та страхом, вона зазнала моральних та фізичних страждань; та наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням обвинуваченої та наявною моральною шкодою, завданою потерпілій.

Так, зважаючи на викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, суд вважає розумним, справедливим та доведеним наданими доказами, з огляду на всі істотні обставини справи, на підставі ч.1 ст.129 КПК України часткове задоволення позовних вимог потерпілої, згідно з якими необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди 4000 гривень, що на переконання суду є співмірним тим фізичним та душевним стражданням потерпілої.

Згідно ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Так, суд відмовляє у задоволенні позову у частині відшкодування витрат на правову допомогу у зв`язку відсутністю підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог позивачем не надано будь-яких документальних підтверджень, що такі витрати були понесені.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до обвинуваченої ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні решти позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до обвинуваченої ОСОБА_3 відмовити.

Речові докази:

оптичні диски, скриншоти, фотознімок (т.1 а.п.40-41, 91-92) зберігати при матеріалах кримінального провадження;

автомобільну ручку (т.1 а.п.61) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Кіровського районного

суду м.Кіровограда ОСОБА_1