УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

Справа № 712/10462/24

Провадження №1-кс/712/4315/24

04 вересня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2024.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000277 від 27.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 425 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що будучи начальником Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ОСОБА_6 , у військовому званні «полковник», тобто військовою службовою особою, діючи не обережно у порушення вимог ст.ст. 3, 4, 33 «Про Державну прикордонну службу», ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 3, 5 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 3 Закону України «Про оборонні закупівлі», Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» № 169 від 28.02.2022, в умовах воєнного стану, 14.05.2022 на території Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ОСОБА_6 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , недбало поставився до своїх службових обов`язків, що полягало у тому, що останній будучи обізнаним, що спальний мішок ТОВ «Укртеходяг» не відповідав вимогам технічного опису Міністерства оборони України від 28.11.2018 інв. №258, уклав договір купівлі продажу № 258-22 із ТОВ «Укртеходяг» про закупівлю товару - «мішок спальний» у кількості 4000 шт. за ціною 780 грн., на загальну суму 3 120 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 520 000,00 грн., які не відповідали вимогам технічного опису Міністерства оборони України від 28.11.2018 інв. №258, а також будучи обізнаним, що спальний мішок ФОП ОСОБА_7 не відповідав вимогам технічного опису Міністерства оборони України від 28.11.2018 інв. №258, уклав договір купівлі продажу № 259-22 із ФОП ОСОБА_7 про закупівлю товару - «мішок спальний» у кількості 4500 шт. за ціною 780 грн., на загальну суму 3 510 000,00 грн., без ПДВ, які не відповідали вимогам технічного опису Міністерства оборони України від 28.11.2018 інв. №258, чим завдав збитків державі у вигляді необґрунтованої оплати бюджетних коштів на суму 6 630 000,00 грн., що спричинило тяжкі наслідки.

06.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Іллічівськ Одеської обл., зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення злочину перебував на посаді начальника Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ОСОБА_6 , громадянину України, раніше не судимому,вручено письмове повідомлення про підозру у недбалому ставленні військової службової особи до служби, яке спричинило тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Повідомленням про виявлення ознак злочину від 07.09.2022; Протокол обшуку від 07.10.2022; Відповідь на запит МО України від 07.11.2022; Протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; Відповіді на запит від органів ДПСУ; Матеріали службового розслідування Адміністрації ДПСУ за даним фактом; Висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 17.02.2023; Висновок судової економічної експертизи від 26.06.2023; Матеріали виконаних доручень слідчого; Інші матеріали досудового розслідування.

На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, державним інтересам задано збитків на суму 6 630 000,00 грн.

Згідно актового запису про шлюб відділу ДРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області № 371 від 01.08.1987, між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, що зареєстрований у встановленому законом порядку. Після державної реєстрації, прізвище ОСОБА_29 змінено на Коцеруба.

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

02.09.2024 прокурором заявлено цивільний позов.

Встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності із дружиною ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває майно, на яке можна накласти арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення і її подальшого стягнення, а саме: земельна ділянка площею 0.0846 га із кадастровим номером :02:002:0483, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249, що зареєстрована 23.08.2022 на дружину ОСОБА_5 громадянку України ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; легковий автомобіль марки «Nissan»моделі «Murano», 2019 року випуску, VIM-код: НОМЕР_2 , що зареєстрований31. НОМЕР_3 на дружину ОСОБА_5 громадянку України ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Документами, якими підтверджується право власності на вказане майно, що належить арештувати, є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витяг із реєстру ТЗ ГСЦ МВС.

У судовому засіданні слідчий не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням,доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Таким чином, розгляд клопотання проводиться без виклику осіб, у володінні яких знаходяться документи, оскільки стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вказаних у клопотанні документів зацікавленими особами.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий просив накласти арешт на майно з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Частиною 5 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що 14 лютого 2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Відповідно до змісту витягу військові службові особи Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ОСОБА_32 поставились до служби в умовах воєнного стану, закупивши згідно договору купівлі-продажу № 258-22 від 14.05.2022 у ТОВ «Укртеходяг» спальні мішки, що не відповідають вимогам ТО МОУ від 28.11.2018 інв. № 258 на суму 3 120 000,00 грн. що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

14 лютого 2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Відповідно до змісту витягу військові службові особи Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора ОСОБА_6 недбало поставились до служби в умовах воєнного стану, закупивши згідно договору купівлі-продажу № 259-22 від 14.05.2022 у ФОП ОСОБА_7 спальні мішки, що не відповідають вимогам ТО МОУ від 28.11.2018 інв. № 258 на суму 3 510 000,00 грн. що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

06 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у недбалому ставленні військової службової особи до служби, яке спричинило тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Відповідно до ч. 4 ст. 425 КК України, недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, якщо воно спричинило тяжкі наслідки - караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно актового запису про шлюб відділу ДРАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області № 371 від 01.08.1987, між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_33 на праві власності зареєстрована земельна ділянка площею 0.0846 га із кадастровим номером :02:002:0483 за адресою Черкаська обл.., Черкаський район, с/рада Геронимівська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249.

Відповідно до витягу із реєстру транспортних засобів ГСЦ МВС України легковий автомобіль марки «Nissan»моделі «Murano», 2019 року випуску, VIM-код: НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_30 .

В рамках кримінального провадження Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону заявлено цивільний позов на суму 6 630 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення цивільного позову, у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно, а відтак клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Оцінюючи дотримання права кожної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування у даному кримінальному провадженні обставин вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення).

Керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 167, 170, 171, 369, 372 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Іллічівськ Одеської обл., зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності із дружиною ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та власником якого зареєстрована ОСОБА_34 , а саме на:

-земельна ділянка площею 0.0846 га із кадастровим номером :02:002:0483, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249, Черкаська обл.., Черкаський район, с/рада Геронимівська, що зареєстрована за ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

-легковий автомобіль марки «Nissan»моделі «Murano», 2019 року випуску, VIM-код: НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_30 .

Заборонити відчуження арештованого майна та вчинення буд-яких реєстраційних дій до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1