Справа № 585/4171/24
Номер провадження 1-кп/585/618/24
У Х В А Л А

04 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

провівши в приміщенні суду в м. Ромни відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000829 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт ОСОБА_5 , затверджений прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_7 подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, він може залишити місце мешкання та переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на директора ПП «Мережа маркет» та свідків, в тому числі ОСОБА_8 , яка є членом його родини, з метою відмови від дачі пояснень або зміни свідчень на його користь. ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, вчиненому в умовах воєнного стану, у зв`язку з відсутністю засобів для існування. На час скоєння інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 не був офіційно працевлаштований, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України по факту крадіжки мобільного телефону, до якого причетний ОСОБА_5 .. На даний час на розгляді Роменського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_5 також наявне кримінальне провадження за вчинення корисливого злочину, яке перебуває на стадії апеляційного розгляду. Вказані обставини свідчать про його схильність до скоєння кримінальних правопорушень та дає достатньо підстав вважати, що перебуваючи на свободі він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про обрання запобіжного заходу, просила його задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. В період, коли в Роменському міськрайонному суді на розгляді відносно нього перебуває кримінальне провадження, вчинив новий умисний корисливий злочин.

Представник потерпілого ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати йому більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить враховувати, що ОСОБА_5 на досудовому слідстві розкаявся у вчиненому. Крім того, він проживає разом з бабусею, яка потребує стороннього догляду.

Згідно ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь та обрати змінити, скасувати запобіжний захід.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, варто взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, не змінилися, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Судовий розгляд справи не розпочато, тому існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Тобто обвинувачений ОСОБА_9 через тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватись від суду. Також, перебуваючи на волі він може чинити вплив на свідків та потерпілих з метою зміни з ними показань та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується також тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану. Він на час затримання ніде не працював, не має постійного джерела доходу, тобто забезпечити своє існування не має можливості, що в свою чергу свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти власності в тому час, коли у провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області вже перебувають на розгляді два кримінальних провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України, що дає підставу вважати, що перебуваючи на волі, він може продовжити девіантну поведінку та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Суд не може взяти до уваги посилання захисника ОСОБА_6 на те, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає разом з бабусею, яка потребує стороннього догляду, оскільки вказана обставина нічим не підтверджена.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність його соціальних зв`язків, тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, особу ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи відносно обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до прокурора та суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 183 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, не працюючому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 02 грудня 2024 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 жовтня 2024 року о 14 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1