Справа № 299/3616/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/474/24, за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2024 року задоволено частково клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000328 від 25.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Обрано у кримінальному провадженні №0000328 від 25.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пийтерфолво, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , -запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів, починаючи із 24.06.2024 року по 23 серпня 2024 року (включно).

Датою закінчення запобіжного заходу є 24 серпня 2024 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1. не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. прибувати до суду, слідчого та прокурора на їх виклик за першою вимогою;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну;

5. утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Попереджено підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

З матеріалів за клопотанням вбачається, що заступник начальника слідчого відділу відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000328.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та покарання, яке загрожує йому у разі доведення його вини, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий та прокурор. Разом із тим, суддя дійшов висновку, що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів на обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що мають місце, тому дійшов до висновку, що для запобігання вказаним ризикам достатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою - домашній арешт, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, суд допустив неповноту судового розгляду, під час якого залишились неврахованими вище наведені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, у зв`язку із чим судом необґрунтовано застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 домашній арешт. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, вручено 20 червня 2024 року.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке 25 травня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000328.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно зробив висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає, та дійшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Також, у матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії і таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям підозрюваного ОСОБА_9 під варту, зокрема цілодобовий домашній арешт без застосування засобів контролю, поклавши на нього відповідні обов`язки:

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_7 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до суду, слідчого та прокурора на їх виклик за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів контролю, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який загрожує йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому мають місце достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на нього обов`язки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом також не встановлено, та прокурором не надано будь-яких відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_10 вже після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ухилявся від органу досудового розслідування, незаконно впливав на свідків, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, а тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання прокурора в апеляційній скарзі також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2024 року, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , до 24 серпня 2024 року, з покладанням на нього відповідних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді