БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2266/23
Провадження №1-в/497/35/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння

21.10.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

ініціатора подання - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград подання начальника Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 від 30.08.2024 року за №1358/28/7/1-24 про звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кубей Болградського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною вищою освітою, не інваліда, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 15.11.2005 року,

від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння,

ВСТАНОВИВ:

Болградський районний сектор №1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся з поданням про звільнення від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння призначеного вироком суду ОСОБА_4 , засудженого Болградського районним судом Одеської області від 13.11.2023 за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

В обґрунтування подання, ініціатор зазначає, що вироком Болградського районного суду в Одеській області у кримінальному провадженні №0000543 від 07.09.2023 р. засуджено ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 з 26.12.2023р. перебуває на обліку у Болградському районному секторі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за скоєння крадіжки: 31.08.2023 року на загальну суму 2611 гр. 66 коп. На даний час гр. ОСОБА_4 відбуває покарання.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік становить 2684 грн. грн.

Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 2611 грн. 66 коп., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.).

Таким чином внесені законодавцем зміни, відповідно до Закону України .У» 3886-ІХ від 18.07.2024 року, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З цих підстав просять подання задовольнити.

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив звільнити його від покарання призначеного вироком суду.

Прокурор вважала за доцільне звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком суду покарання з підстав викладених в поданні.

Заслухавши думку прокурора, представника уповноваженого органу з питань пробації, засудженої, перевіривши доводи подання, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд дійшов до таких висновків.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.

Одним із таких фактів є усунення караності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Необхідно зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що вироком Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2023 року (справа №497/2266/23, провадження №1-кп/497/133/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України і на підставі санкції цієї статті призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76, п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 717.00 гривень (сімсот сімнадцять гривень). Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувано.

Згідно розпорядження Болградського районного суду Одеської області від 20.12.2023 вирок суду набрав законної сили 14.12.2023 року та прийтято Болградським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - до виконання.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2023 дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке мало місце 31.08.2023 року.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року N 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону N 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн. (2684 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн. х 2 = 2 684.00 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом №3886-IX фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2023 року, ОСОБА_4 31.08.2023 викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на суму 2 611.66 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги (2684.00 гривень).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України N 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України N 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Болградського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком суду у зв`язку із усуненням караності діяння - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 від призначеного покарання за вироком Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2023року (справа №497/2266/23, провадження №1-кп/497/133/23) за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1