У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002163, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 15.09.2024 приблизно о 02 год. 00 хв. перебували на території АЗС «KLO» - ТОВ «Конверс Лінкс», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Івана Виговського, 13-А, та в цей час у них виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганських дій, перебуваючи у громадському місці.

З метою реалізації злочинного умислу, використовуючи малозначний привід, усвідомлюючи свою кількісну перевагу, спровокували словесний конфлікт з ОСОБА_8 та почали висловлюватись в його сторону нецензурною лайкою.

У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій, перебуваючи у громадському місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, використовуючи малозначний привід, з метою показати свою зверхність ОСОБА_7 безпідставно наніс удар правою рукою потерпілому ОСОБА_8 в область голови від чого останній втратив рівновагу та впав на землю, розуміючи, що останній знаходиться у безпорадному стані ОСОБА_7 наніс один удар правою ногою в область голови.

У той же час, діючи спільно, групою осіб, ОСОБА_5 , демонструючи явну неповагу до суспільства та зневагу до існуючих правил і норм поведінки перебуваючи у громадському місці, діючи з особливою зухвалістю, утримуючи в правій руці, предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металеву палку, наніс декілька ударів правою рукою в голову потерпілого ОСОБА_8 . продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розуміючи, що потерпілий знаходиться у безпорадному стані продовжили наносити хаотичні удари в область голови та тулуба ОСОБА_8 . В цей час, з кишені потерпілого випав мобільний телефон марки «Xiaomi», ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії почав розбивати правою ногою мобільний телефон марки «Xiaomi» потерпілого ОСОБА_8 та в подальшому піднявши телефон з бруківки кинув його у потерпілого, в свою чергу ОСОБА_5 також ногою наступив на мобільний телефон потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ та струс головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідка, потерпілого та іншого підозрюваного, а тому з метою їх запобігання просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор вказав, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтовую. Також, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На переконання сторони обвинувачення, більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам можливого переховування від слідства та суду, а також можливого впливу на потерпілого, іншого підозрюваного та свідка у даному кримінальному провадженні.Також вказав на значний суспільний інтерес до вказаних подій, оскільки відео з камер спостереження, де зафіксовано побиття потерпілого, було поширене в телеграм каналах та набуло розголосу.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність зазначених у клопотанні ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, для надання можливості підозрюваному працювати. Вказав, що у період з моменту вчинення кримінального правопорушення до моменту звернення до суду з клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та не мав такого наміру, а тому вказаний ризик є необґрунтованим. Крім того, підозрюваний свою вину визнав, виявив бажання відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи свого адвоката. Просив засотувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, для того щоб мати змогу працювати.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002163, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2024 року.

Процесуальне керівництва досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

17 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, згідно вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 15.09.2024; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2024 з потерпілим; протоколом огляду предмету від 16.09.2024; протоколом огляду речей від 17.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.09.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Розглядаючи питання доведеності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідка, потерпілого та підозрюваного у даному кримінальному провадженні, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зазначену останнім, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, одружений та має малолітню дитину, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність міцних соціальних зав`язків, постійного місця проживання та роботи, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідка, потерпілого та іншого обвинуваченого, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка, потерпілого та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено ризик впливу на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, з якими ОСОБА_5 знайомий, та як встановлено в судовому засіданні, підтримував дружні відносини, а відтак на стадії досудового розслідування не можна відкидати можливість останнього впливати на вказаних осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно з ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, встановлення обмеження на перебування на вулиці у комендантську годину, що в цілому свідчить про наявність в даному кримінальному провадженні істостного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваного, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати місце проживання цілодобово, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема характеризуючи даних, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання домашнього арешту у нічний час, слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово по 17 листопада 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з місця фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися з свідками, потерпілим та іншими підозрюваним у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 17.11.2024 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити працівникам Подільського УП ГУНП у м. Києві. Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1