Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2793/23

Номер провадження: 1-кс/511/788/24

30.08.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ФОП ОСОБА_4 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим ФОП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000090 від 7 лютого 2023 року, оскільки слідчим на протязі проведення досудового розслідування порушуються права ФОП ОСОБА_4 , який 21 січня 2023 року звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому у відповідності до приписів частини другої статті 55 КПК України має права та обов`язки потерпілого.

При цьому, в рамках вказаного кримінального провадження слідчі неоднаразово відмовляли ФОП ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим з різних підстав, однак в подальшому вказані постанови були скасовані за результатами розгляду скарг.

Позиція учасників розгляду скарги.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила задовольнити.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надіслала на адресу суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000090 від 7 лютого 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Пункт п`ятий частини 1 статті 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Частина п`ята статті 40 КПК України регламентує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до статті 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов. Таким чином, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

При дослідженні оскаржуваної постанови, слідчий суддя критично ставиться до мотивів слідчого щодо відмови у визнанні потерпілим ФОП ОСОБА_4 , оскільки КПК України не вимагає від потерпілої особи доведення суми матеріальної шкоди, вона встановлюється в ході проведення досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що пункт шостий частини 2 статті 242 КПК України визначає, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Крім того, оскаржувана постанова всупереч частині 5 статті 110 КПК України не містить відомостей про порядок її оскарження.

Вмотивованість постанови це вимога до органу досудового розслідування письмово у своєму рішенні наводити, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою певного висновку. При цьому «вмотивованість» це оціночне поняття, оскільки в кожному конкретному випадку рішення повинно містити мотиви, які гуртуються на наявних матеріалах кримінального провадження та бути достатніми для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів певного учасника кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, особа, яка розглядає таке звернення має з`ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно їй злочином (моральну, фізичну чи майнову), і зазначити це в постанові. У разі установлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондувалися з нормами ч. 5 ст. 55 КПК України, адже таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути умотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

У зв`язку з прийняттям слідчими у даному кримінальному провадженні невмотивованих постанов про відмову у визнанні заявника потерпілим, які були скасовані, слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу слідчого на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) «виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці та є неприйнятним, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування. Незважаючи на те, що певні слідчі дії були здійснені за скаргами заявника до вищестоящого прокурора, він був позбавлений у доступі до матеріалів справи. Його ніколи не повідомляли або не обговорювали з ним можливі докази або запропонованих свідків. Заявник не отримував жодної інформації про хід слідства, і тільки через 8 місяців від дати закриття справи він отримав копію остаточного рішення».

На підставі викладеного, з метою виконання імперативних завдань кримінального провадження, слідчий суддя вбачає правові підстави для скасування вказаної постанови, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 55, 220, 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ФОП ОСОБА_4 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 8 липня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати уповноважену посадову особу СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області повторно у відповідності до приписів частини 2 статті 55 КПК України прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду заяви ФОП ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Матеріали кримінального провадження №0000090 від 7 лютого 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України повернути до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1