УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000724 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000724 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 , а саме на: житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , площею 104,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: ; транспортний засіб автомобіль марки Hyundai моделі IX35, VIN: НОМЕР_1 , у кузові сірого кольору, 2012 р.в., з д.н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб автомобіль марки Hyundai моделі Elantra, VIN: НОМЕР_3 , в кузові синього кольору, з д.н.з. НОМЕР_4 та транспортний засіб автомобіль марки Chevrolet марки Aveo VIN: НОМЕР_5 , в кузові білого кольору, з д.н.з. НОМЕР_6 .

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Пунктами 1-4 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України).

У клопотанні вказано метою накладення арешту на майно зазанчаено: забезпечення конфіскації як виду покарання.

Пунктами 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, пунктом 3 частини другої цієї статті, (забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за кваліфікуючими ознаками: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Так, санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Конфіскація майна це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, та може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального процесуального кодексу.

Отже, слідчому судді не зрозуміла підстава для накладення арешту у виді можливої конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою було повідомлено ОСОБА_4 про підозру, не передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000724 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 367 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1