УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні 120 241 000 000 008 13 від 10.07.2024, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Перевальне Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, громадянин України, українець, з вищою освітою, СПД - фізична особа, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий.

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 10.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 2861 КК України, відповідно до якої підозрюваний 10.07.2024 керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Maserati Ghibli S Q4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у першій (крайній правій) смузі проїзної частини вул. Борщагівської у м. Києві, зі сторони вул. Жилянської у напрямку вул. В. Гетьмана.

У цей час, попереду, у попутному напрямку, в межах першої смуги зі швидкістю 30 км/год. рухався електромопед «Zelectra_ST 1» № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив пасажира ОСОБА_8 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а» 12.3, 12.4 та 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу із задньою частиною електромопеду «Zelectra_ST 1».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир електропомеду ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці, водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді «ЗХСТ, компресійно-уламковий перелом тіла С2 хребта», з якими був госпіталізований до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До підозрюваного 11.07.2024застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжений по 28.09.2024 включно.

Рішенням слідчого судді від 20.09.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник не заперечуючи обґрунтованості висунутої підозри, просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважали, що наведені стороною обвинувачення ризики непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 не доведені, оскільки останній сприяє розслідуванню, здійснив відшкодування завданих потерпілим матеріальних збитків, має постійне місце мешкання на території Київської області, міцні соціальні зв`язки, тобто наміру переховуватись або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 2861 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 30.08.2024 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання існування зазначеного у попередній ухвалі ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем можливості.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді 10 років позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що вчинення підозрюваним дій з метою переховування цілком ймовірне.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та призвів до загибелі людини, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, слідчий суддя вважає не безпідставним ризик вчинення підозрюваним протиправних дій з метою здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальну провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.3 ст. 2861 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, тобто понад зазначений строк.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 18 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1