1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7848/24 1-кс/335/3211/2024
12 липня 2024 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 04.04.2024, до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, звернулась із заявою гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 27.03.2024 приблизно о 17 годині 40 хвилини, коли останній перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, діючи умисно, під час дії воєнного стану, за допомогою електронно-комунікаційних технологій таємно викрала з банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 19 853 гривен, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду. 09.07.2024 у приміщенні №22, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук під час якого було виявлено та вилучено: 20 зошитів з чорновими записами; 11 аркушів з чорновими записами; ноутбук "Lenovo" у корпусі чорного кольору, разом із зарядним пристроєм; ноутбук "HP" у корпусі сірого кольору, разом із зарядним пристроєм; мобільні телефони: 10 мобільних телефонів марки "IPhone"; 6 мобільних телефонів марки "NOMI"; 1 мобільний телефон марки "SIGMA"; 4 мобільні телефони марки "SAMSUNG"; 1 мобільний телефон марки "Realme"; 1 мобільний телефон марки "POCO"; 1 мобільний телефон марки "HUAWEI"; 3 мобільні телефони марки "Моторола"; 5 мобільні телефони марки "Redmi".
Враховуючи, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, з метою збереження речових доказів, старший слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Володілець майна у судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
09.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: речі та предмети, на які слідчий просить накласти арешт.
09.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилучених під час проведення обшуку приміщення №22, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , предметів та речей, речовими доказами.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на вилучені: речі та предмети, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речі та предмети, які було вилучено під час проведення обшуку приміщенні № 22, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- 20 зошитів з чорновими записами;
- 11 аркушів з чорновими записами;
- ноутбук "Lenovo" у корпусі чорного кольору, разом із зарядним пристроєм;
- ноутбук "HP" у корпусі сірого кольору, разом із зарядним пристроєм.
- 10 мобільних телефонів марки "IPhone";
- 6 мобільних телефонів марки "NOMI";
- 1 мобільний телефон марки "SIGMA";
- 4 мобільні телефони марки "SAMSUNG";
- 1 мобільний телефон марки "Realme";
- 1 мобільний телефон марки "POCO";
- 1 мобільний телефон марки "HUAWEI";
- 3 мобільні телефони марки "Моторола";
- 5 мобільні телефони марки "Redmi".
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1