Справа №293/1404/24
Провадження №1-кп/293/184/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002787 від 06.09.2024 разом з угодою про визнання винуватості від 25.09.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює охоронцем у ТОВ "Хорос", військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002787 від 06.09.2024 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за наступних обставин.

05.09.2024 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив повз гаражного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, ОСОБА_4 підійшов до гаражу, де відчинив ключем двері, тим самим зайшов до гаражного приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 оглянув приміщення цього гаражу де виявив в

ньому автомобіль «Lada Ргіога», у кузові сріблястого кольору, з реєстраційним

номером НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочині дії він почав обшукувати автомобіль на наявність будь-яких цінних речей, де в підлокітнику вказаного автомобіля виявив та таємно викрав кошти у загальній сумі 7 100 грн, належні ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 7 100 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 25.09.2024 в с-щі Черняхів між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України; беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, тривалість якого визначить суд, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, перелік яких також встановить суд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що він розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, і призначити ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо затвердження укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Крім того, обвинувачений беззастережно визнав вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Учасникам судового розгляду роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст.473 КПК для обвинуваченого і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Судом враховано, особу обвинуваченого, який раніше не судимий; його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст.12 КК України є тяжким злочином. Окрім того, суд враховує наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також відшкодування заподіяної шкоди в ході досудового розслідування.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження - прокурором та обвинуваченим, а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19.09.2024 на майно кошти вилучені у ОСОБА_4 слід скасувати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 2271 гривні 84 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 вересня 2024 року між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.09.2024 за №0002787.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 вересня 2024 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 10.09.2024 скасувати.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 7100 грн (номіналом 1000 грн. - 3 купюри: ГП 5128162, ГП5128163, ГП 5128164, номіналом 500 грн - 8 купюр: ЄС 2804927, ГК5530609, ЄЄ 5727341, ЕД 5142723, ГБ 7715628, ЕЖ 4702751, ЄИ0782358, ЕЖ 9525949, номіналом 50 грн 2 купюр АА 1116409, ЕБ 7209336) передати потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_8