Дата документу 06.09.2024
Справа № 334/7231/24
Провадження № 1-кп/334/663/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000548 від 15.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.2,3, ст.358 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження 0000548 від 15.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.2,3, ст.358 ч.3 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки судовий розгляд у справі ще не розпочинався, відсутні підстави обирати запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою. Обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інший злочин.

Крім того, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обраний слідчим суддею на досудовому слідстві, закінчується 09.09.2024, однак розглянути кримінальне провадження до спливу вказаного строку не є можливим.

Враховуючи вищезазначене виникла необхідність в обрані строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого заперечував у повному обсязі проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики,, на які посилається прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не обґрунтовані, просив зміни запобіжний захід на домашній арешт.

ОСОБА_4 підтримав свого захисника, зазначив що має сталі соціальні звязки, від суду переховуватися не збирається.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2024 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 09.09.2024 р.

Під час розгляду питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою прокурор наполягала, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність обрання тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Обрання, продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

При вирішенні питання про обрання строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які КК України передбачено покарання у вигляді до 12 років позбавлення волі.

Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність.

Крім того, розгляд справи ще не розпочався, у судовому засіданні не допитані свідки, а тому існує ризик того, що знаходячись на свободі, обвинувачений зможе на них впливати. Письмових доказів неможливості перебування обвинуваченої у СІЗО, ані захисником, ані обвинуваченим до суду не надано.

Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час, у судовому засіданні, ще не допитані свідки, не досліджені письмові докази суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 183 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , ураховуючи спосіб вчинених злочинів, корислививий мотив, враховуючи принцип помірності розміру застави для підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що вказаний розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, ст.315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , у КП № 0000548, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у Запорізькому СІЗО.

Термін дії ухвали закінчується 06.11.2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів 302 800,00 грн (триста дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ГУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 провадження по справі №1-кп/334/663/24, ЄУН 334/7231/24. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду,

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1