Справа №345/3852/24
Провадження № 1-кс/345/564/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 31.05.2024 дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 від 20.12.2023, -

встановив:

ОСОБА_3 27.06.2024 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого лейтенанта поліції СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження та постановити постанову про проведення належного розслідування.

В скарзі зазначено, що ухвалою суду від 14.12.2023 по справі № 345/5789/23 було зобов`язано посадових осіб Калуського РВП ГУНП внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 272 та ч.1 ст. 396 КК України згідно заяви ОСОБА_3 від 03.11.2023.

Однак, старший лейтенант поліції СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , провівши опитування ОСОБА_3 як свідка-потерпілого-заявника, не надала уваги його вимогам про витребування матеріалів розслідування по заподіяному трудовому каліцтву на заводі ВАТ «Будмаш» у 2003 році в умовах підвищеної небезпеки. Натомість ОСОБА_4 винесла постанову від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задоволити, постанову дізнавача скасувати. Зазначив, що під час проведення досудового розслідування дізнавачем не було нічого зроблено для встановлення об`єктивної істини у справі.

Дізнавач сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 подала суду заяву, в якій просить суд скаргу ОСОБА_3 розглядати без її участі. Постанову про закриття підтримує повністю, оскільки в даному кримінальному провадженні відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а дії ОСОБА_5 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України. Проте, згідно матеріалів, ОСОБА_5 вироком Калуського міськрайонного суду від 19.04.2005 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.271 КК України, та поніс покарання. Дізнавач зазначає, що ніхто не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за те саме кримінальне правопорушення більше одного разу. У зв`язку з цим, просить суд скаргу ОСОБА_3 відхилити, а постанову про закриття визнати такою, що відповідає вимогам закону.

Розглядаючи скаргу, заслухавши скаржника, ознайомившись із справою та матеріалами кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023, суд прийшов до такого висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання дізнавачем вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи скаржника ОСОБА_3 не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 03.11.2023 року ОСОБА_3 звернувся в ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 272, 396 КК України. У своїй заяві ОСОБА_3 стверджував, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 2003 року, йому було заподіяно ушкодження здоров`ю у вигляді відкритого перелому лівої руки. Вказував, що розслідування вищевказаного нещасного випадку адміністрацією ВАТ «Будмаш» було здійснено з порушенням вимог діючого законодавства, внаслідок чого не були встановлені причини та обставини виробничого травматизму. В заяві просив притягнути до кримінальної відповідальності голову комісії ОСОБА_6 , голову профспілки ОСОБА_7 , механіка ОСОБА_5 , страхового експерта ОСОБА_8 , представника Фонду ОСОБА_9 , начальника Фонду ОСОБА_10

Диспозиція ст. 272 КК України встановлює відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого. Таким чином, виходячи з буквального тлумачення диспозиції розглядуваної норми, безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою виступає основним безпосереднім об`єктом цього злочину.

Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода внаслідок експлуатації, ремонту, реконструкції, спорудження певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються. Ці правила стосуються не загальних правил охорони праці, які поширюються на всі галузі народного господарства та види виробничої діяльності, а лише тих правил, що стосуються окремих видів робіт. Це, зокрема, навантажувально-розвантажувальні роботи; ремонт та реконструкція транспортних комунікацій в умовах збереження руху транспорту; електромонтажні роботи, що проводяться без знеструмлення обладнання; підземні гірничі роботи; висотні монтажні та інші будівельні роботи; роботи, які проводяться з обладнанням, що експлуатується під тиском, в умовах високих температур чи холоду; роботи з отруйними і сильнодіючими речовинами тощо.

Обов`язкова ознака об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 272 КК, - діяння, визначене як порушення правил безпеки. Отже, складовою цього діяння є "порушення", тобто відхилення від правил, відступ від законів, невідповідність традиції, звичаям тощо. Виходячи з цього визначення, під порушенням правил слід розуміти відхилення від них, яке може бути здійснене у два способи. Перший спосіб - це невиконання правил. Особа, на яку покладено правилами обов`язок виконати якусь дію або утриматись від її вчинення, робить все навпаки: вчиняє заборонену дію (діяння у формі дії) або не виконує обов`язкову дію (діяння у формі бездіяльності). Другий спосіб - неналежне виконання правил. У цьому випадку особа при обов`язку виконання дії здійснює її неналежним чином (діяння у формі бездіяльності). Важливо зазначити, що правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві можуть бути у різних формах виражені в нормативних актах. Здебільшого вони формулюються у формі категоричної настанови або категоричної заборони. Обов`язковість норм, що виражені в категоричній формі, очевидна. Однак трапляються норми, виражені в рекомендаційній формі. Рекомендаційний характер норми, напевно, виключає її обов`язковість. Саме по собі невиконання рекомендації не може розглядатися як порушення правил безпеки. Але якщо внаслідок ігнорування особою рекомендації настали тяжкі наслідки, вона повинна нести відповідальність. Таким чином, діяння як ознака об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 272 КК, може вчинятися як шляхом дії - виконання передбаченої правилами безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві заборони, так і шляхом бездіяльності - невиконання або неналежне виконання обов`язку, передбаченого цими правилами. Отже, правила, якими керуються під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, повинні убезпечувати ці роботи та бути у встановленому порядку закріпленими у відповідних нормативних актах - міжнародних договорах, ратифікованих Україною, законах та підзаконних нормативних актах.

Відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.06.2001 року № 252 «Про затвердження Правил безпечної роботи

з інструментом та пристроями» затверджено Правила безпечної роботи з інструментом та пристроями.

Відповідно до п. 4.15. свердлильні, довбальні та шипорізні

деревообробні верстати встановлено, що правилами безпеки в розуміння ст. 272 КК України є наступне:

4.15.1. Різальні інструменти свердлильних та довбальних верстатів необхідно обгороджувати. Огородження під час заглиблювання різальних інструментів у заготовку повинно закривати незаглиблену в заготовку частину інструмента, а під час виходу інструмента із заготовки - повністю обгороджувати його. Свердло необхідно обгороджувати разом з патроном.

4.15.2. Конструкція кріплення різального інструмента свердлильного верстата повинна забезпечувати точне його центрування.

4 15.3. Супорт довбального верстата повинен мати обмежувальні упори або кінцеві вимикачі.

4.15.4. Різальний ланцюг ланцюгодовбальних верстатів під час виконання робіт повинен бути натягнений так, щоб прозір між лінійкою та ланцюгом, відтягнутим із зусиллям 50 Н (5 кгс) від лінійки по її середині, був від 3 до 5 мм.

4.15.5. Шипорізні верстати повинні мати надійно діючі притискні пристрої - для запобігання зміщуванню та викиданню оброблюваного матеріалу. На каретці для подавання матеріалу таких верстатів необхідно установлювати огородження - для унеможливлення зіткнення рук верстатника з різальним інструментом. У верстатах типу "хвіст ластівки" фрези необхідно обгороджувати з неробочого боку верстата запобіжними планками, а оброблювану деталь - закріплювати у робочому положенні притискачами по всій ширині.

4.15.6. Рамні двосторонні шипорізні верстати повинні бути обладнані:

- упором, що регулює положення заготовок, які подаються у верстат, відносно різальних інструментів. Упор повинен бути установлений з боку нерухомої колонки перед торцевою пилкою;

- автоматичними скидачами або похилими площинами - для приймання обробленого матеріалу з конвеєра.

4.15.7. Огородження різальної головки верстатів для ящикового прямого шипа необхідно виготовляти із сталевого листа завтовшки не менше 3 мм; виготовляти таке огородження з іншого матеріалу (чавуну, пластмаси тощо) не дозволяється.

4.15.8. Кожна ножова головка верстата повинна приводитись у дію від індивідуального електропривода. Всі електродвигуни індивідуального електропривода повинні вимикатись однією загальною кнопкою "Стоп".

4.15.9. Пусковий пристрій механізму подавання заготовок верстата повинен бути зблокованим з пусковими пристроями механізмів різання так, щоб у разі виходу з ладу хоча б одного з механізмів різання подавання заготовки у верстат припинялось.

Також частиною 1 ст.396 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.12.2023 по справі № 345/5789/23 було зобов`язано посадових осіб Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.11.2023 року.

20.12.2023 за даним фактом сектором дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301, із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.272 КК України.

22.01.2024 було проведено допит потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, що у грудні 2002 року його було направлено на роботу до ВАТ «Завод будівельних машин», на посаду слюсаря-ремонтника. В його обов?язки як слюсаря-ремонтника входило здійснення ремонту станків які знаходяться на заводі ВАТ «Будмаш» та на яких здійснюється виробництво продукції. Після того як їм було доведено хто яку саме роботу виконуватиме, усі розійшлись по своїх робочих місцях. Переодягнувшись в роздягальні ОСОБА_11 направився в приміщення, де збиралися слюсарі ремонтники. В цей час до приміщення слюсарів ремонтників прийшов начальник енергомеханічного відділу ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_3 разом із іншими слюсарями ремонтниками зібралися в приміщенні для слюсарів, то ОСОБА_5 сказав йому, щоб він йшов допомагати слюсарю ремонтнику ОСОБА_12 у ремонті довбального верстата, який вони ремонтували на передодні та не встигли закінчити. Коли вони підійшли до станка та почали ремонтні роботи, то ОСОБА_13 сказав ОСОБА_3 вилізти на станину та приймати трубки які останній буде відкручувати. Коли ОСОБА_13 відкрутив одну трубку то він передав її ОСОБА_3 , який, в свою чергу через верхній люк станка витягнув трубку та поклав її безпосередньо на станину біля себе. В ході проведення ремонтних робіт ОСОБА_13 сказав, що йому потрібний якийсь ключ, якого він при собі немає та направився в майстерню. ОСОБА_3 , в той час, стояв на станині. Коли ОСОБА_13 пішов по ключ, то ОСОБА_3 побачив, що всередині в станку до однієї із стінок, а саме з лівої сторони прикріплена ще одна трубка яка рухалася, однак була прикріплена до стінки. Останній спробував дану трубку відкрутити, однак, йому цього не вдалося.

Спустившись із станини, він взяв необхідний ключі та пішов до заднього люка , де раніше працював ОСОБА_13 , та лівою рукою запхнувши її в механізми станка, спробував її відкрутити. Близько 09:00 години, в цей час коли ОСОБА_3 відкручував трубку, та його ліва рука знаходилася в середині станка, то в цей час включився станок та шатунний механізмом захопив його ліву в ділянці кисті та притиснуло до корпусу. Після чого шатун почав вертатися назад та звільнив руку ОСОБА_3 . В подальшому, останньому викликали швидку, а в лікарні йому було виставлено первинний діагноз «відкритий багатоуламковий перелом лівої руки». У вересні 2003 року ОСОБА_3 прийшов на завод ВАТ «Будмаш» для щоб передати лікарняний лист у відділ кадрів. Прийшовши до ОСОБА_6 , яка була призначена головою комісії з розслідування нещасного випадку, остання надала йому акти розслідування нещасного випадку та книжку, щоб той розписався в їх отриманні. Проте, в акті форми H-5 було вказано, що у нього було тілесне ушкодження «Відкритий багатоуламковий перелом лівої руки», а в акті форми Н-1-«Закритого перелому лівої руки». Проте, було проведено досудове розслідування. Подію, що мала місце 06.08.2023 року було кваліфіковано за ч. 1 ст. 271 КК України. В ході досудового розслідування, ОСОБА_5 , за результатами якого кримінальну справу було скеровано до Калуського міськрайонного суду, 19 квітня 2005 року вироком Калуського міськрайонного суду було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу.

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.03.2024 було надано дозвіл дізнавачу на тимчасовий доступ до закритого кримінального провадження № 0000475 від 28.02.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, речових доказів, що зберігаються при матеріалах судової справи, що знаходяться в розпорядженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

25.04.2024 на підставі зазначеної ухвали слідчого судді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області було вилучено копії матеріалів кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження № 0000475 вбачається, що 5 серпня 2004 року, у зв?язку із неполадками на довбальному верстаті, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, видав розпорядження слюсару-електрику ОСОБА_15 відключити верстат від електроживлення, а бригадиру слюсарів-ремонтників ОСОБА_16 організувати виконання ремонтних робіт. В цей же день було знято запобіжники в електрошафі № 9 групи №2 токарного відділення, відключено пакетний вимикач на довбальному верстаті та вивішено «не включати - працюють люди" і слюсарі приступили до ремонту, але його не завершили і тому 06.08.2004 року до завершення ремонту верстата приступил ОСОБА_12 і ОСОБА_3 . Коли ними було знято трубки насосно-лубрикаторної групи для їх ремонту, то ОСОБА_12 , збираючи інструменти, включив верстат, не зауваживши, що біля нього працює іще потерпілий ОСОБА_3 , який був травмований шатунним механізмом верстат внаслідок чого йому було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження вигляді відкритого багатовідломкового перелому дистального метаепіфаза лівої променевої кістки зі зміщеннями і повним пошкодженням сухожилків.

10 січня 2002 року ОСОБА_17 був призначений на посаду начальника енергомеханічного відділу ВАТ „Калуський завод будівельних машин" і його було ознайомлено з його функціональними обов`язками, закріпленими в посадовій інструкції, затвердженої головою правління ВАТ «Будмаш» в 1997 році. Згідно п.1.1 даної посадової інструкції ОСОБА_5 як начальник ЕВМ здійснює організаційно-технічне керівництво та контроль за забезпеченням безперебійної роботи, технічно-правильною експлуатацією та ремонтом всього обладнання, будівель, устаткування та комунікацій заводу.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 06.08.2003 року він як слюсар-ремонтник 5-го розряду разом із слюсарем ОСОБА_12 приступили до завершення ремонту довбального верстату, який не був знеструмлений і коли вони демонтували дві трубки системи насосно-лубрикаторної групи і ОСОБА_12 став збирати інструмент, а він приступив до демонтажу нагнітальної трубки, то ОСОБА_12 включив верстат не переконавшись, що він працює, а тому був травмований шатунним механізмом довбального верстату і з цього приводу був доставлений в лікарню, де був прооперований.

Окрім цього, підсудний ОСОБА_5 в судовому засідання свою вину визнав частково, повідомивши, що на займаній посаді він працює з 01.02.2002 року. 05.08.2003 року він дав розпорядження провести ремонт довбального верстата, відключити його від електроживлення, що було зроблено, але в цей день ремонтні роботи виконані повністю не були, а тому 06.08.2003 року ремонтні роботи продовжили слюсарі-ремонтники ОСОБА_12 і ОСОБА_3 . ОСОБА_5 понадіявся, що його розпорядження про відключення від живлення довбального верстата виконується і 06.08.2003 року, але, як з`ясувалося, верстат знеструмлений не був і внаслідок цього виникли неузгоджені дії між ОСОБА_12 і ОСОБА_3 , та останній був травмований і доставлений в лікарню, де прооперований.

19.04.2005 Калуським міськрайонним судом було розглянуто у відкритому судовому засіданні в місті Калуш справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України відносно ОСОБА_3 .

Як вбачається із вироку Калуського міськрайонного суду № 1-119/2005 від 19.04.2005, ОСОБА_5 , будучи службовою особою підприємства, порушив вимоги законодавства про охорону праці, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 , середньої тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України «Порушення вимог законодавства про охорону праці» та призначено покарання у вигляді штрафу. Даний вирок Калуського міськрайонного суду № 1-119/2005 набрав законної сили 05.05.2005 та оскаржений потерпілим гр. ОСОБА_3 , до суду вищої інстанції не був, тобто вирок набрав законної сили та особа понесла покарання.

Отже, як вбачається із вищенаведених фактів, ОСОБА_5 , який на той момент перебував на посаді начальника ЕВМ, порушив правила Наказу № 966 від 19.12.2013, будучи зобов`язаним контролювати виробничий процес, переконатись у відключенні верстата від живлення, з яким, на той момент, працювали фізичні особи, та попередити про те, що спершу, ніж розпочинати роботи потрібно переконатись у відключенні верстата від живлення, не вчинив даних дій. ОСОБА_5 , будучи службовою особою, не забезпечивши безпечні умови праці, а саме не переконавшись у відключенні довбального верстата від живлення, з яким, на той момент, працював ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , порушив вимоги законодавства про охорону праці, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 , середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Тобто, дії ОСОБА_5 свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, проте містять ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України, оскільки в його діях вбачається відсутність контролю за проведенням робіт та дотриманням при цьому правил безпеки охорони праці підлеглими працівниками.

Проте, подія, що мала місце 06.08.2003 на заводі ВАТ «Калуський завод будівельних машин», уже була предметом досудового слідства та судового розгляду, а діям службових осіб ВАТ «Калуський завод будівельних машин», було надано правову оцінку, а саме вироком Калуського міськрайонного суду № 1-119/2005 р. від 19.04.2005, де ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України відносно потерпілого ОСОБА_3 .

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000475, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.08.2021, кримінальне провадження № 0000475 від 28.02.2013 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, закрито на підставі п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Дана ухвала залишена в силі апеляційною інстанцією.

Дослідивши вказані вище докази в їх сукупності, дізнавачем ОСОБА_18 під час досудового розслідування було встановлено, що у даному випадку не було допущено порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 КК України. У зв`язку з цим, дізнавач ОСОБА_4 винесла постанову від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000301 від 20.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України було проведено низку слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування вказаного кримінального правопорушення, зокрема, проведено допит потерпілого, отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000475 від 28.02.2013 та вилучено копії матеріалів.

Слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.11.2023 року внесено відомості за № 0000301про кримінальне правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.272 КК України, відкрито кримінальне провадження. Дане кримінальне провадження закрито 31.05.2024.

Про кримінальне правопорушення за ст.396 КК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 03.11.2023 року не вносились. Тому під час розгляду справи про оскарження постанови від 31.05.2024 дізнавача сектору ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 суд не може досліджувати відсутність чи наявність в діяннях, зазначених в заяві ОСОБА_3 від 03.11.2023 року, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у справі.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів доводи оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, в судовому засіданні встановлено не було. Слідчі та процесуальні дії, проведені органом досудового розслідування по встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, які містяться в наданих органом досудового розслідування матеріалах кримінального провадження №0000301 від 20.12.2023, слідчий суддя вважає достатніми. Посилання скаржника у скарзі на непроведення дізнавачем повного збирання відомостей по справі не свідчать про об`єктивну доцільність проведення додаткових слідчих дій з огляду на ті висновки, які покладені дізнавачем в основу оскаржуваної постанови.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, вмотивованою та такою, що повністю відповідає матеріалам, зібраним в ході досудового розслідування, як це передбачено ч. 5 ст. 110 КПК України.

З урахуванням наведеного скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 31.05.2024 дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000301 від 20.12.2023 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000301 - повернути до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області після набранням даною ухвалою законної сили.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Повний текст ухвали оголошений о 11.30 год. 29.07.2024.

Слідчий суддя