печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0001618 від 04.11.2019,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0001618 від 04.11.2019.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що він звернувся до слідчого у кримінальному провадженні з клопотанням від 19.11.2021 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001618 від 04.11.2019, після його закриття, однак відповідь з призначеною датою та часом не отримав.

В судове засідання особа, що подала скаргу, не з`явилася. ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. 30.04.2024 слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 направив на електронну пошту суду письмові заперечення на скаргу з яких вбачається, що останній проти задоволення вимог скарги заперечує, оскільки кримінальне провадження № 0001618 від 04.11.2019 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000022 у якому ОСОБА_3 не є потерпілим, а тому в нього відсутнє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення особи, що подала скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0001618 від 04.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

11.05.2021 постановою слідчого вищевказане кримінальне провадження закрито.

19.11.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого у кримінальному провадженні з клопотанням від 19.11.2021 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001618 від 04.11.2019, однак відповідь з призначеною датою та часом не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно норми ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки заявником до матеріалів скарги не долучено доказів набуття процесуальних прав потерпілого.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 221 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1