Справа № 489/4267/24
Кримінальне провадження №1-кс/489/892/24
УХВАЛА

02 вересня 2024 р. м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «Ford-Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що кримінальне провадження було розпочато ще у червні 2024 році, а отже у органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів в обґрунтування своїх доводів, також йому відомо, що вже проведено ряд експертиз.

Представник потерпілої сторони надав письмові заперечення на клопотання про скасування арешту майна в яких просить відмовити у клопотанні оскільки на даний час арешт власності майна підозрюваного це є єдина гарантія на відшкодування заподіяної шкоди потерпілій стороні в подальшому.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі та просить в клопотанні відмовити у зв`язку із позицією потерпілої сторони.

Вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна є передчасним та задоволенню не підлягає. Оскільки шлях для вирішення матеріальної претензії потерпілої сторони ще не визначився, цивільний позов не заявлений, а отже завдання кримінального судочинства стосовно прав потерпілого не досягнуті.

Керуючись ст.ст. 170 і 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000812 від 11.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1