У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 11.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьків похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого першим заступником директора Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що 11 жовтня 2024 ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва (ЄУН 760/25694/24) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

При розгляді клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 4.1 ст. 114-1 КК України, а також наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження кримінального правопорушення, передбачених ст. 177 КПК України.

3 аналізу положень ст. 201 КПК України вбачається, що право сторони захисту на звернення до суду з клопотанням про зміну підозрюваному запобіжного заходу кореспондується з обов?язком наведення нових обставин, які не досліджувались та не оцінювались слідчим суддею, судом при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного та були б підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Таким чином, сторона захисту набула право на подання клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Враховуючи незначний термін після затримання та розглядом слідчим суддею клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, сторона захисту вчасно не зібрала та не надала в судове засідання документи, які ставлять під сумнів обґрунтованість оголошеної підозри, характеризують особу підозрюваного, міцність його соціальних зв?язків, в тому числі наявність родини та утриманців, стан здоров?я.

Отже, слідчим суддею не враховано обставин, що можуть вплинути на вирішення питання стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зокрема, обставин, які характеризують особу підозрюваного, міцність його соціальних зв?язків, в тому числі наявність родини та утриманців, стан здоров?я.

З огляду на викладене, на підставі ст. 201 КПК України захисник звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав клопотання та доводи, викладені в ньому, зазначивши, що підставою для зміни запобіжного заходу на думку сторони захисту є нові відомості, які ставлять під сумнів обґрунтованість підозри, а також відомості щодо особи підозрюваного,які не досліджені слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, зокрема наявність на утриманні двох малолітніх дітей - близнюків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 2014 року народження та батьків похилого віку ОСОБА_8 , 1955 року народження та ОСОБА_9 , 1950 р.н. Крім того звернув увагу на стан здоров`я ОСОБА_5 , який потребує постійного контролю та нагляду в умовах спеціалізованих медичних закладах, оскільки має ряд хронічних захворювань. Після перебування який в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 встановлено наступний діагноз: гіпертонічна хвороба серця 2 ступеню, 2 стадія, 2 ризик, хронічний холецистит, фаза нестійкої ремісії. Крім того ОСОБА_5 має вчене звання професора кафедри адміністративного, фінансового та банківського права ПАТ «Вищий навчальний заклад « Міжрегіональна Академія управління персоналом » та є доктором юридичних наук, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_3 . Працює першим заступником Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» і за сумісництвом є доцентом кафедри службового та медичного права Навчально-наукового інститут права Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

ОСОБА_5 підтримав позицію захисника. Додав, що готовий укласти угоду про визнання винуватості. Просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Додала додаткові матеріали.

Заслухавши доводи захисника та прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання та матеріали досудового розслідування, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Поряд з цим, частиною 5 ст. 201 КПК України конкретизовано, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання захисника подано раніше ніж тридцять днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак у ньому зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, з огляду на викладене вказане клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні у провадженні слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 11.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

11.10.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

11.10.2024, ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва ОСОБА_13 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 13 години 33 хвилин 08 грудня 2024 року без визначення розміру застави

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи клопотання захисника, суд приймає лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом, встановленим законом, надані відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для застосування запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо некоректності оголошеної ОСОБА_5 підозри та вважає, що в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 111-4 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та має та хронічні захворювання, зокрема холестероз жовчного міхура та його деформацію, стеатоз підшлункової залози, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. У період перебування в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 встановлено наступний діагноз: гіпертонічна хвороба серця 2 ступеню, 2 стадія, 2 ризик, хронічний холецистит, фаза нестійкої ремісії, що підтверджується наданими суду копіями довідок та виписок.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання на території України, одружений, має на утриманні неповнолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того має на утриманні батьків похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який страждає на хронічний лімфоцитарний лейкоз (рак крові) та потребує постійного медичного нагляду в умовах стаціонару.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має вищу освіту, має науковий ступінь доктором юридичних наук та вчене звання професора кафедри адміністративного, фінансового та банківського права ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом». Працює на посаді першого заступника директора Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» та за сумісництвом є доцентом кафедри службового та медичного права Навчально-наукового інститут права Київського національного університету імені Тараса Шевченка .

Щодо репутації підозрюваної відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано. При цьому ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем роботи, та, маючи повноваження від благодійних організацій перевозив гуманітарну допомогу, яка передавалася підрозділам ЗС України.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що за період з 01.05.2025 по 31.10.2024 сукупний дохід 234 105 гривень 00 копійок.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутній ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з її доступом до зброї.

Вирішуючи питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

За змістом ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_13 встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється,

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного. Крім того слідчий суддя враховує, що маючи водійське посвідчення та паспорт для виїзду за кордон ОСОБА_5 неодноразово виїздив за межі України і перевозив гуманітарну допомогу, яка передавалася підрозділам ЗС України, маючи повноваження від благодійних організацій, отже останній має право безперешкодного виїзду за кордон в у мовах воєнного стану.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним доведено існування ризику продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , який обіймав головну роль у даній групі осіб, з метою отримання незаконного доходу вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України з метою перешкоджання діяльності Збройних Сил України в особливий період воєнного стану. Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не відсторонений від виконання покладених на нього обов`язків, тому підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічне правопорушення, в якому підозрюється.

Вказані ризики не зменшились та продовжує існувати.

Щодо підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави не враховано обставин, що можуть вплинути на вирішення питання стосовно застосування такого запобіжного заходу, зокрема:

-стан здоров`я підозрюваного,який має хронічні захворювання: холестероз жовчного міхура та його деформацію, стеатоз підшлункової залози, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта. Крім того у період перебування в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба серця 2 ступеню, 2 стадія, 2 ризик, хронічний холецистит, фаза нестійкої ремісії;

-наявність на утриманні неповнолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьків похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який страждає на хронічний лімфоцитарний лейкоз (рак крові) та потребує постійного медичного нагляду в умовах стаціонару;

-позитивну характеристику за місцем роботи та зайняття волонтерською діяльністю;

-наявність наукового ступеню доктора юридичних наук та вченого звання професора кафедри адміністративного, фінансового та банківського права ПАТ «Вищий навчальний заклад « Міжрегіональна Академія управління персоналом » та за сумісництвом є доцентом кафедри службового та медичного права Навчально-наукового інститут права Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Дані факти підтверджуються наданими стороною захисту матеріалами та не спростовані стороною обвинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 р. у справі «Летельє проти Франції» «попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч.4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що захисником доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року для працездатних осіб складає 3028 гривні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах особливого періоду (воєнного стану), а також враховуючи особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а саме наявність хронічних захворювань та погіршення стану здоров`я, а також те, що підозрюваний має постійне місце роботи та проживання, одружений, має на утриманні неповнолітніх синів та батьків похилого віку, які потребують стаціонарного лікування та догляду, раніше не судимий, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема наявність ризику летальності, що створює підозрюваний, що не спростовано стороною обвинувачення, слідчий суддя вбачає виключність випадку задля виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави та вважає за необхідне клопотання задовольнити.

На переконання слідчого судді застава у розмірі 133 (сто тридцять три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 724 (чотириста дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу, визначених ч. 1 ч.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 20 днів до 08 грудня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 133 (сто тридцять три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 724 (чотириста дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089 , призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора чи суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_9 для застосування електронного засобу контролю та роз`яснення підозрюваному правил користування пристроєм, техніки безпеки поводження з ним та наслідків його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування строком на 20 днів до 08 грудня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1