Справа № 373/1382/24
Номер провадження 1-кп/373/181/24
УХВАЛА

04 листопада 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 17 червня 2024 року за клопотанням прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою суду (за клопотанням прокурора), останній раз від 11 жовтня 2024 року до 10 грудня 2024 року включно.

Захисник ОСОБА_10 04 листопада 2024 року подала клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт. В клопотанні зазначила, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для тримання особи під вартою; зі спливом строку тримання особи під вартою, заявлені ризики відносно неї зменшуються і повинні бути обгрунтованими на кожній стадії судового розгляду; ризик тиску на свідків лише ймовірність, без зазначення будь-яких доказів цього. Інші обвинувачені в даному кримінальному провадженні не перебувають під вартою та виконують свої процесуальні обов`язки. ОСОБА_3 також буде їх виконувати.

ОСОБА_3 клопотання свого захисника підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 зазначив, що клопотання захисника ОСОБА_3 ОСОБА_10 задоволенню не підлягає. Судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочався, однак вже з декількох досліджених доказів вбачається винуватість ОСОБА_3 у збуті наркотичних засобів; він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів; у справі є декілька конфіденційних осіб і ОСОБА_3 може впливати на них; він вчинив дані кримінальна правопорушення, перебуваючи на іспитовому строці та будучи засудженим за кримінальне правопорушення, яке також пов`язане із наркотичними засобами; розмір застави вже двічі було зменшено; поведінка інших обвинувачених ніяким чином не може свідчити про можливу поведінку ОСОБА_3 . Дані обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які були наявні при обрані та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, недоцільність обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 не відпала.

Інші учасники судового розгляду підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання захисника ОСОБА_10 , дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слід перевіряти наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 3 даної статті, до клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

До поданого захисником ОСОБА_10 клопотання не додано будь-якого доказу, ніяких заяв тощо та не зазначено будь-яких нових обставин, які б не були оцінені судом при розгляді питань про продовження строку дії запобіжного заходу (за клопотаннями прокурора) чи зміни такого запобіжного заходу, в тому числі й шляхом зменшення застави (за клопотаннями захисників ОСОБА_3 ) 14 серпня 2024 року, 03 та 11 жовтня 2024 року.

Як вже було констатовано судом, обвинувальний акт надійшов до суду, на підготовчому судовому засіданні підстав для повернення його прокурору не було встановлено, клопотання з цього приводу не заявлялися, що свідчить про обгрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307 КК України (п.1 ч.1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, перебуваючи на іспитовому строці, будучи засудженим за інше кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України вироком суду від 02 січня 2024 року, що свідчить про можливість вчиняти ним інші кримінальні правопорушення.

Санкція частини 3 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк до 12 років. Доводи прокурора дають підстави вважати, що обвинувачений може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений особливо тяжкий злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду.

Ризик впливу на свідків суд вважає також доведеним, з врахуванням стадії розгляду кримінального провадження, принципу безпосередності дослідження доказів судом та не допит свідків станом на 11 жовтня 2024 року.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та психотропів, в тому числі й їх збут, під час перебування на іспитовому строці за вчинення кримінального правопорушення в сфері обігу наркотичних речовин, що дає підстави вважати наявним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вказане в сукупності свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 та дає підстави вважати, що відповідно до ст. 177 КПК України останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення та може ухилитися від суду та вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід обвинуваченому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 201, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1