Номер провадження: 11-сс/813/1771/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 04.11.2024, якою повернуто його скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 від 02.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 було пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на подання скарги слідчому судді, оскільки зі скаргою до слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва на бездіяльність останній звернувся лише 14.10.2024, а до слідчого судді Київського райсуду м. Одеси 31.10.2024, в той час як моментом вчинення бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення в даному випадку є момент прийняття заяви 02.10.2024, при цьому, заявником питання про поновлення пропущеного строку не порушується.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та невмотивованість з огляду на наступні обставини:

- висновок слідчого судді стосовно обрахування строку оскарження бездіяльності з дати подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення, тобто з 02.10.2024, не ґрунтується на вимогах КПК України, натомість, слідчим суддею не було враховано того, що заяву про вчинення злочину ним було подано засобами поштового зв`язку та орган досудового розслідування отримав її саме 10.10.2024;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що в ухвалах слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва від 15.10.2024 та Миколаївського апеляційного суду від 29.10.2024 зазначено про те, що другим СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР прийняло рішення за його заявою про відмову у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР лише 14.10.2024, яке ним було отримано лише 31.10.2024, внаслідок чого строк подання скарги на бездіяльність слід відраховувати саме з цієї дати;

- слідчим суддею взагалі не було надано оцінки його доводам стосовно вчинення службовими особами Одеської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, зокрема, у зв`язку із тим, що службові особи Одеської обласної прокуратури відмовились виконати ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси про повернення його майна.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги в суді 1-ої інстанції.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, в апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд проводити без його участі.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати без участі учасників процесу та судове засідання за допомогою технічних засобів не фіксувати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Так, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

В свою чергу, вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 30.10.2024 заявник ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд» звернувся до слідчого судді Київського райсуду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 02.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України (а.с. 1-6).

Повертаючи вищезазначену скаргу заявнику ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що скарга була подана заявником поза межами передбаченого вимогами кримінального процесуального закону строку на подання скарги та заявником не ставиться питання про поновлення такого строку.

Так, відповідно до матеріалів провадження, заява ОСОБА_6 про вчинення службовими особами Одеської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України була подана до ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві засобами поштового зв`язку 02.10.2024 (а.с. 14-17) та отримана зазначеним органом досудового розслідування, відповідно до звіту відправлення, 10.10.2024 (а.с. 9).

Згодом, 14.10.2024 заявник ОСОБА_6 звернувся із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві до слідчого судді Заводського райсуду м. Миколаєва, проте ухвалою слідчого судді зазначеного суду від 15.10.2024 вказана скарга заявника ОСОБА_6 була повернута останньому на тій підставі, що вона не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки фактично заявником оскаржується бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією в АДРЕСА_1 , який підпадає під територіальну юрисдикцію Київського райсуду м. Одеси (а.с. 22-23).

В зазначеній ухвалі слідчий суддя зауважує на існуванні повідомлення слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_7 за вх. №16-05-45780-24 від 14.10.2024 за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_6 від 02.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 23).

Вищезгадане рішення слідчого судді було залишено без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29.10.2024 за результатами розгляду апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та в зазначеній ухвалі суд апеляційної інстанції зауважив на тому, що розгляд заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення віднесено до компетенції другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, який підпадає під територіальну юрисдикцію одного з районних судів м. Одеси, внаслідок чого слідчий суддя суду 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду Заводським райсудом м. Миколаєва (а.с. 24-28).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 304 КПК України стосовно встановлення 10-денного строку оскарження бездіяльності слідчого з моменту вчинення такої бездіяльності, а також з урахуванням отримання органом досудового розслідування заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення саме 10.10.2024, колегія суддів доходить переконання про те, що днем початку обрахування строку оскарження бездіяльності слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей в даному випадку є наступний день після отримання органом досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого заявником ОСОБА_6 при поданні 30.10.2024 скарги на бездіяльність слідчого до слідчого судді був пропущений передбачений вимогами закону строк на подання скарги на бездіяльність та не заявлено питання стосовно поновлення такого строку.

Факт постановлення рішень Заводським райсудом м. Миколаєва та Миколаївським апеляційним судом за попередніми скаргами заявника, а також отримання заявником ОСОБА_6 відповіді слідчого другого СВ (з дислокацією в АДРЕСА_1 , на які посилається заявник в поданій апеляційній скарзі, в даному випадку, на переконання суду апеляційної інстанції, не має жодного впливу на відлік строку оскарження допущеної бездіяльності слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки такий строк та початок його відліку прямо встановлений імперативними вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України.

Відтак, як на цьому обґрунтовано наголошує слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, заявник ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність слідчого з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України строку на оскарження та не заявляв відповідного клопотання про поновлення такого строку, внаслідок чого апеляційний суд, на підставі вимог ч.ч. 2 та 7 ст. 304 КПК України, погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності повернення скарги особі, яка її подала.

Що стосується посилань заявника на не надання слідчим суддею оцінки доводам його скарги з приводу вчинення службовими особами Одеської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, апеляційний суд наголошує на тому, що скарга заявника ОСОБА_6 по суті викладених в ній вимог не розглядалась слідчим суддею, натомість, була повернута на підставі вимог ч. 2 ст. 304 КПК України у зв`язку із пропуском заявником передбаченого вимогами закону строку на її подання та не заявленням питання про його поновлення, внаслідок чого слідчий суддя не був уповноважений на надання оцінки доводам скарги заявника стосовно наявності ознак вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу заявника ОСОБА_6 на те, що, відповідно до вимог ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2024, якою повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 від 02.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4