Справа №718/3144/24
Провадження №1-в/718/60/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань клопотання в.о. начальника Чернівецького районного сектору № 4 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння,-

встановив:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище подання, обґрунтоване тим, що 26.08.2024 вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.07.2024 надійшов на виконання до Кіцманського РС №4 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 до ст.51КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст.51КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2024 року становить 3 028 грн. Тобто, дії ОСОБА_4 охоплюються ч.2 ст.51 КУпАП.

Враховуюче описане, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України направлено клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_4 за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.07.2024 у зв`язку із декриміналізацією вчинених нею діянь.

Представник органу пробації, засуджена та прокурор у судове засідання не з`явилися, у поданих письмових заявах просили повести розгляд подання без їхньої участі, подання підтримують.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.07.2024 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України та призначено їй покарання з застосуванням ст..69 КК України у виді одного року позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та на відповідно до ч.1 ст.76 КК України покладено відповідні обов`язки.

Станом на день звернення уповноваженого органу з питань пробації до суду іспитовий строк засудженої не закінчився.

З вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.07.2024 встановлено, що 09.05.2024р. о 10.44 год. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «євро Секонд Хенд» за адресою АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, який був введений 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала з комірки №20 для зберігання речей покупців, яка не була замкнена, таємно викрала жіночу сумку вартістю 400 грн., в якій знаходився гаманець вартістю 200 грн. та косметичка, в якій знаходились 1970 грн. Після цього вона, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2570 грн., пішла з магазину і викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення крадіжки майна в умовах воєнного стану.

Згідно з п. 13 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року складає 3028 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становила 1 514 грн 00 коп. (3028 грн : 50% = 1514 грн 00 коп.).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х2=3028 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_4 у 2024 році становить 2570 грн., тобто була меншою за розміром, з якого відповідно до Закону N 3886-IX та положення Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, за який вона була засуджена, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 3028 гривень (у 2024 році). В даному випадку за вчиненим кримінальним правопорушенням (крадіжки) сума є нижчою, що свідчить про наявність підстав для звільнення її від покарання відповідно до норм ч.2 ст. 74 КПК України.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання в.о. начальника Чернівецького районного сектору № 4 філії державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.07.2024 за ч.4 ст.185 КК України від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1