Справа № 185/7970/24
Провадження № 1-в/185/212/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Павлоград клопотання начальника сектору № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05 лютого 2021 року вироком Сватівського районного суду Луганської області за ч. 1 ст. 337 КК України до штрафу у розмірі 680 грн.,

про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника сектору № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.

Відповідно до зазначеного подання, з 08 травня 2024 року на підставі наказу Державної установи «Центр пробації» «Про закріплення повноважень працівників уповноважених органів з питань пробації» від 08 травня 2024 р. № 175/од-24 на ОСОБА_3 було покладено обов`язки щодо виконання судових рішень, які перебували на виконанні сектору № 27 (до реорганізації Відділ № 19) філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях), оскільки всі працівники цього підрозділу залишились на тимчасово окупованій території та були звільнені в березні місяці 2022 року за власним бажанням.

Сватівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області на виконання доручення директора Державної установи «Центр пробації» № 2-88/Д від 17.02.2022 (із доповненнями згідно доручення № 3-22/Д від 21 лютого 2022 року здійснено евакуацію службової документації на цифрових носіях, у зв`язку з настанням 24 лютого 2022 р, надзвичайної ситуації, згідно наведеного переліку. Особові справи суб`єктів пробації до цього переліку не входили. Будь яких інших розпоряджень, наказів про їх евакуацію Сватівському РВ не надавалось. В перелік евакуації входили ОСОБА_6 журнали та діючі журнали обліку засуджених осіб і правопорушників, однак в період евакуації були втрачені.

У зв`язку з вторгнення військ російської федерації на територію України та зважаючи на те, що 24 лютого 2022 року частина Луганської області була окупована, включно із Сватівським районом, до якого відноситься м. Сватове, всі паперові особові справи засуджених, які перебували на обліку сектору № 27 були втрачені, в тому числі і справа ОСОБА_4 . Діяльність органів пробації на території Луганської області була припинена.

В 2019 році Міністерством Юстиції був впроваджений Єдиний реєстр засуджених, та осіб узятих під варту (далі - ЄРЗО), до якого працівниками органів пробації вносились скановані копії особових справ засуджених, який і до теперішнього часу працює виключно в тестовому режимі. Але з березня 2022 року, в зв`язку з тимчасовою окупацією частини Луганської області та активними бойовими діями в решті Луганської області доступ до ЄРЗО було заблоковано.

Свої повноваження органи пробації Луганської області з березня по травень 2022 року здійснювали дистанційно, і лише 17 травня 2022 року на підставі наказу директора Державної установи «Центр пробації» від 17 травня 2022 року № 147/к працівники органів пробації, які евакуювались до безпечних регіонів України були тимчасово закріплені на час зміни ними місця перебування у період воєнного стану за підрозділами уповноважених органів з питань пробації на підконтрольній Україні території для продовження виконання своїх посадових обов`язків,

У зв`язку з тим, що особова справа ОСОБА_4 в паперовому вигляді була втрачена, а в ЄРЗО відсутні скановані копій документів з особової справи засудженого, працівниками що виконували повноваження сектору № 27 проводилася робота щодо відновлення втрачених документів, В результаті чого вдалося відновити деякі документи та сформувати частину особової справи.

Отже, на момент отримання мною електронної особової справи та доступу до реєстру, а саме 11 червня 2024 року було з`ясовано що на обліку сектору № 27 перебував ОСОБА_4 з 30 квітня 2021 року.

До Сватівського РВ (зараз сектор АДРЕСА_2 ) на виконання надійшли розпорядження та вирок Сватівського районного суду Луганської області від 05 лютого 2021 р. стосовно ОСОБА_4 , який набрав законної сили 09 березня 2021 р.

Відповідно до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відділ пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Засуджений ОСОБА_4 не сплатив штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили та не повідомив про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу .

На підставі частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України відділ пробації в період з 30 квітня 2021 року по теперішній час тричі звертався з поданнями до Сватівського районного суду Луганської області щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Тричі в задоволенні зазначених подань Сватівським районним судом Луганської області було відмовлено, а саме: 09.08.2021 року, 27.10.2021 року та 21.01.2022 року.

Після початку активних бойових дій 24 лютого 2022 р. доступу до Сватівського відділу пробації немає, засуджений був позбавлений можливості з`явитися до підрозділу з об`єктивних причин. Також, відсутня можливість перевірити останнього за місцем його проживання.

Відповідно до даних УІАП від 20 липня 2024 року стосовно ОСОБА_4 після 24 лютого 2022 року кримінальні провадження та протоколи про вчинення адміністративних правопорушень на території підконтрольній Українській владі, відсутні.

Згідно з інформації податкової служби України інформація щодо джерел виплачених доходів ОСОБА_4 за період з 2 кварталу 2021 року по 2 квартал 2024 року в Державному реєстрі відсутня.

Згідно з інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено.

18 вересня 2023 року відділом пробації відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України до ГУНП в Луганській області було спрямоване подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4

12 жовтня 2023 року з ГУНП в Луганській області надійшла Інформація про розгляд подання стосовно ОСОБА_4 - в задоволенні подання відмовлено.

Для належного виконання вироку був зроблений запит до Національної соціальної сервісної служби України для надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформація відсутня.

З відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та перевірки наявності актового запису про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 не виявлено.

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України, відсутня інформація щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_4 .

Станом на теперішній час відділ пробації не отримував від засудженого жодного документа про сплату штрафу.

З часу вступу вироку в законну силу, а саме з 09 березня 2021 року минуло більше 3 років.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Начальник сектору № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати дане клопотання без участі.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальна підсудність Сватівського районного суду Луганської області змінена на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України однією з підстав звільнення від відбування покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Статтею 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Указана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Крім того, частиною 3 статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини 1 цієї статті, подвоюються.

У частині частиною 4 статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтею 389 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині 3 статті 80 Загальної частини ККУкраїни, у своєму конкретному прояві відповідає складу злочину, передбаченому зазначеною статтею Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування частини 3 статті 80 ККУкраїни, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині 1 статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування покарання. ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України не притягувався, інші матеріали не містять даних про його ухилення від відбування покарання, призначеного вирокомСватівського районного суду Луганської області 05 лютого 2021 року, а тому відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини 3 статті 80 КК.

Така позиція викладена і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 760/5918/16 від 22 листопада 2023 року.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_4 після засудження до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, тому суд приходить до висновку, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про можливість звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника сектору № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області 05 лютого 2021 року до покарання у виді штрафу у розмірі 680 грн., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний районний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1