ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1890/24 Справа № 185/6529/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000921 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 09 липня 2024 року накладено арешт на шляхом заборони на відчуження, користування та розпорядження, на:

- мобільний телефон Iphone 12 Pro Max imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім картою в середині з номером НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone 12 Pro Max imei1 НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 з сім картою в середині з номером НОМЕР_6 ;

- предмет схожий на пістолет з маркуванням 9 mm P.A.K. Germany « НОМЕР_7 »;

- магазин від предмету схожого на пістолет з маркуванням 9mm P.A.K. Germany « НОМЕР_7 »;

- предмет схожий на патрон з маркуванням COSA II 9 mm;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 34 купюр (FL10817556A, KL88247437C, HB35418769J, HD18951979, HE80664062B, KL94456930C, HB49069807Q, KK14592810C, HL61282386E, KB87896416N, KB18371682D, KB41366809G, HG75061982A, KK53904955C, HL77179286F, FF28823418C, KB21582004R, HG95770980A, HG94584253A, KF13788024A, FB87059047A, HB90281111Q, HA38283045A, KB07473732C, HL73609382G, KB54459066I, KB70954045B, KB54451939I, KB46029142C, KF05672658A, KJ40677301A, HL65129665F, HL65129631F, KA41421769A);

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 5 купюр (KL54206614C, KL85646191B, KL01213478A, KB12937535I, KF73371997C), які були вилучені 05 липня 2024 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що здійснюється досудове розслідуванні за фактом крадіжки, в якому був проведений обшук на підставі рішення слідчого судді, а вилучене майно визнано речовим доказом, тому з метою їх збереження слідчий суддя наклав арешт.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повернути мобільні телефони та грошові кошти, оскільки в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. При цьому, не зрозуміло, яким чином майно має відношення до кримінального провадження. Долучені до клопотання матеріали не завірені належним чином. Крім цього долучена ухвала на проведення обшуку за іншим місцем, і надало лише дозвіл на виявлення, без можливості вилучення. Не долучено до клопотання документів щодо права власності на майно. Відсутня постанова про призначення групи прокурорів.

Також адвокат просить поновити строк, так як лише 02 жовтня 2024 року був обізнаний з мотивами слідчого судді, після ознайомлення з матеріалами.

В апеляційному суді адвокат та ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував у задоволенні апеляційних скарг.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційних скарг та клопотання слідчого про арешт майна, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалами видно, що Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, яке внесено під № 0000921, за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.(а.с.4)

Органом досудового розслідування було отримано інформування, що на момент вчинення злочину в Павлоградському районі та безпосередньо поблизу вчинення злочину перебував транспортний засіб, марки «BMW», з державний номерний знак НОМЕР_8 . Встановлено, що у вказаному транспортному засобі перебував, крім інших: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується мобільним номером телефону: НОМЕР_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно на яке слідчий суддя наклав арешт.

05 липня 2024 року вилучене майно визнано речовими доказами за постановою слідчого.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що мобільний телефон, предмет схожий на пістолет, магазин від предмету схожого на пістолет, предмет схожий на патрон та грошові кошти, на даному етапі досудового розслідування можуть відповідати вимогам ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Відтак, всупереч доводам представника, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення існує необхідність у збереженні вищезазначеного майна, оскільки вказані речі можуть бути використані як речові докази.

На підставі викладеного, посилання адвоката, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Доводи апеляційної скарги, що жодній особі не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні не є такими, які дають підстави для скасування арешту на майно, так як такий захід забезпечення застосовано з метою збереження речових доказів, і не потребує наявність підозри, що видно з вимог ст. 170 КПК України.

Під час апеляційного перегляду на спростування доводів апеляційної скарги прокурором було надано рішення слідчого судді на дозвіл щодо проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_10 . Після проведення обшуку, у встановлений КПК України строк слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, тому права власника майна на даний час не порушенні.

Відсутність документів щодо права власності на майно не свідчить, що клопотання не відповідає п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України, якою передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Так, згідно матеріалів обшук проведено за місцем проживання ОСОБА_10 , тому дана обставина свідчить, що майно перебувало у користуванні останнього.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд зазначає, що якщо потреба в арешті майна відпаде, то особа в порядку ст. 174 КПК України, має право подати клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, якою накладено арешт майно, яке було вилучено 05 липня 2024 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4