У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17 квітня 2024 року

У С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року до судді Шевченківського районного суду м Києва надійшла заява, у якій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завили відвід слідчому судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17 квітня 2024 року.

У судовому засіданні заявники підтримали заяву та просили її задовольнити.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості слідчого судді ОСОБА_7 при розгляді скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000007 від 17 квітня 2024 року.

У свою чергу, у заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не наведені жодні підстави, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_7 у розгляді зазначеної скарги, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.

Таким чином, оскільки судом не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_7 у розгляді вказаної вище скарги чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеної скарги, тому вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000007 (справа № 761/26990/24, провадження 1-кс/761/17382/2024).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1