ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Справа №607/17364/23 Провадження №1-кп/607/138/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0001286 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Лука, Гусятинського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

23 травня 2023 року близько 23 години 14 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 23 травня 2023 року близько 23 години 14 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами шляхом віджиму вхідних металопластикових дверей проник у приміщення охорони паркінгу в якому підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Тернопільський речовий ринок» звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень, та речі, які матеріальної цінності не становлять, а саме: батарею від касового апарату, в`язку ключів, два дистанційні пульти, резиновий кийок. Із викраденим майном ОСОБА_5 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ТОВ «Тернопільський речовий ринок» матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Крім цього, 29 травня 2023 року близько 03 години 18 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував центрального фонтану парку «Сопільче», в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 29 травня 2023 року близько 03 години 18 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля центрального фонтану парку «Сопільче», в м. Тернополі діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами шляхом віджиму вхідних металопластикових дверей проник у приміщення кіоску № НОМЕР_1 в якому підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_7 звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 4000 гривень та велосипед темно-синього кольору вартістю 7000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність перебуваючи біля кіоску №2, який знаходиться поруч з кіоском № НОМЕР_2 центрального фонтану парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в м. Тернополі діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами шляхом пошкодження навісного замка проник у приміщення проник у приміщення кіоску № НОМЕР_2 в якому підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_8 , звідки повторно таємно викрав два охолоджувачі напоїв ОН-1М «Айсберг» вартістю 4666,67 гривень за одиницю. Із викраденим майном ОСОБА_5 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 11000 гривень, а ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 9333 гривень 34 копійки.

Крім цього, 04 червня 2023 року близько 03 години 20 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував на території Привокзального майдану в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 4 червня 2023 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території Привокзального майдану в м. Тернополі, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами шляхом віджиму дерев`яного каркасу вікна проник у приміщення перукарні «Круїз» та салону краси «Cocos» звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 12500 гривень та 700 доларів США, що згідно курсу НБУ 25598,02 гривень. Із викраденим майном ОСОБА_5 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ТОВ «Тер-Пінгвін» матеріальну шкоду загальну суму 38098,02 гривень.

13 листопада 2024 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, покарання у виді двох років позбавлення волі.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_5 та йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена 13 листопада 2024 року відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того, з обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,469,472,473,474,475 КПК України, Суд,-

з а с у д и в :

затвердити укладену 13 листопада 2024 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме, з 23 червня 2023 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою засудженого ОСОБА_5 продовжити до 15 січня 2025 року включно.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 6931,00 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/11437/23 від 27 червня 2023 року скасувати, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме: ключі, брелок, викрутку, куртку, штани, кросівки повернути ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1