УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову в задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000302 від 16.09.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову в задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000302 від 16.09.2024.

Адвокати вважають, що вказана постанова незаконна, невмотивована, оскільки ОСОБА_6 має усі законні підстави для визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження №0000302, а тому підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки в межах даного кримінального провадження немає підстав визнавати ОСОБА_6 потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000302 від 16.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом не виконання ухвали Вінницького апеляційного суду у справі № 127/6151/24 у кримінальному провадженні № 0000678 від 22.08.2023 щодо повернення майна ОСОБА_6 .

Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулись до слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький з клопотанням про виконання ухвали суду від 04.09.2024 та вручення ОСОБА_6 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого ОСОБА_4 було частково задоволено клопотання адвокатів та відмовлено в частині визнання ОСОБА_6 потерпілим.

Підставою для відмови у задоволенні клопотання є те, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлено завдання ОСОБА_6 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням- потерпілими може бути визнано кілька осіб.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим в разі неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення, у разі відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.

В судовому засіданні встановлено, що кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000302 від 16.09.2024 визначена за ч. 3 ст. 382 КК України.

Так, предметом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, являється судовий акт, тобто вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили. Предметом злочину може бути будь-який судовий акт органів правосуддя незалежно від: юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних).

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною третьою статті 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 382 КК України характеризується лише прямим умислом.

Суб`єкт злочину, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, якщо злочин вчиняється шляхом невиконання судового акта, є спеціальним суб`єктом, оскільки ним може бути лише така особа, на яку законом і цим судовим актом покладений обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати. Якщо ж передбачений частиною третьою статті 382 КК України злочин здійснюється шляхом перешкоджання виконанню судового акта, то з урахуванням характеру дій, які можуть становити зміст такого перешкоджання, вчинити цей злочин може як спеціальний суб`єкт - зобов`язана до виконання судового акта особа, так і загальний - будь-яка особа, що досягла 16-річного віку.

За частиною третьою статті 382 КК суб`єктом злочину може бути: а) або такий спеціальний суб`єкт, як службова особа, що займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, б) або такий спеціальний суб`єкт, як особа, раніше судима за злочин, передбачений ст. 382 КК.

Частиною третьою статті 382 КК, яка встановлює відповідальність за невиконання судового рішення, що заподіяло відповідні наслідки (істотна шкода), цей злочин може бути вчинений як загальним, так і зазначеними вище спеціальними суб`єктами.

Злочин, передбачений статтею 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов`язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Разом з тим, безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, пов`язані з регулюванням певних аспектів діяльності щодо здійснення правосуддя, а не щодо захисту охоронюваних законом інтересів особистості: особиста недоторканість, право на життя та здоров`я, воля, честь і гідність, тощо.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ст. 382 КК України містить формальний склад злочину і не передбачає потерпілої сторони.

За вищевикладених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що підстави для визнання ОСОБА_6 потерпілим на даний час відсутні.

Вказане також узгоджується з рішенням апеляційної інстанції у справі № 127/19508/24, якою визнано правомірною відмову слідчого у визнанні особи потерпілою у справах про кримінальні правопорушення з формальним складом.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вказані вище положення процесуального законодавства та досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000302 від 16.09.2024, які не містять жодної інформації щодо завдання ОСОБА_6 будь-якої шкоди, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 відповідно до ст. 55 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову в задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000302 від 16.09.2024- відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя