Справа № 953/6741/24
н/п 1-кс/953/5826/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000839 від 10.07.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Савинці Балаклійського району Харківської області, який не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 310 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника- ОСОБА_7 ,
встановив :
Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається
Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб, з визначенням суми застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.
На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому.
Підозрюваний та захисник, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати цілодобовий домашній арешт, враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ризики зазначені прокурором не обґрунтовані. Крім того, захисник зазначив, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.
Встановлені слідчим суддею обставини
Відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000839 від 10.07.2024, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 310 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, посіяв та виростив рослини конопель у кількості 86 штук з метою виготовлення забороненого до обігу в Україні особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», за наступних обставин:

Так, для здійснення протиправної діяльності щодо посіву та вирощування рослини «конопель» ОСОБА_5 було обрано подвір`я приватного домоволодіння за місцем його реєстрації та мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел направлений на посів рослин «конопель», ОСОБА_5 приблизно у квітні-травні 2024 року у невстановлений день та час, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 4, 6, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні та заборонена діяльність фізичних осіб з використання рослин конопель (канабісу), а також відповідно до таблиці І списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на території подвір`я приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, для особистих потреб висіяв в горщики для вирощування рослин насіння рослин «конопель» в кількості 22 штуки, які помістив у створену ним же теплицю на території свого подвір`я, а також розмістив під навіс на огородженій території свого домоволодіння.

Також, у цей же період часу, ОСОБА_5 висіяв в ґрунт під парканом та біля теплиці на подвір`ї свого домоволодіння за вищевказаною адресою насіння рослин «конопель» в кількості 10 штук.

Крім того, у цей же період часу, ОСОБА_5 висіяв в ґрунт під парканом на подвір`ї свого домоволодіння за вищевказаною адресою насіння рослин «конопель» в кількості 54 штуки, над якими особисто побудував навіс для забезпечення належних умов росту і розвитку цих рослин.

З метою реалізації умислу, спрямованого на незаконне вирощування рослин конопель, розуміючи, що для повноцінного дозрівання рослин «конопель» та можливості подальшого їх збору, необхідний відповідний догляд за ними, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період квітня-серпня 2024 року здійснював догляд за насадженнями рослин «конопель», посіяними ним на подвір`ї свого домоволодіння, вчиняючи необхідні дії культивування, а саме: рихлив грунт, виривав бур`ян, підв`язував рослини до опори, здійснював підживлення добривами та полив, не довівши до стадії дозрівання з причин, що не залежали від його волі.
06.08.2024, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї зазначеного домоволодіння, виявлено та вилучено кущі рослин зеленого кольору, у загальній кількості 86 рослин, котрі ОСОБА_5 незаконно посіяв та вирощував з метою виготовлення забороненого до обігу в Україні особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

06.08.2024 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

07.08.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, тобто у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель, у кількості, що перевищує п`ятдесят рослин.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався
Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, про відмову в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: результатами проведення обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , які зафіксовані у протоколі від 06.08.2024, під час проведення якого виявлено та вилучено 86 кущів рослин «конопель» з коренем, добрива, насіння та висушену подріблену речовину зі специфічним запахом «канабісу»; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що за адресою АДРЕСА_1 , мешкає понад 10 років ОСОБА_5 та його матір. Останнім часом ОСОБА_5 бачать постійно на подвір`ї та городі зазначеного домоволодіння; висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 07.08.2024, згідно з яким виявлені та вилучені в ході обшуку рослини містять наркотичний засіб «канабіс»; висновком експерта від 07.08.2024 року № СЕ-19/121-24/22464-НЗПРАН; іншими матеріалами в їх сукупності.

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків.
Так, на переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, триваючого кримінального правопорушення. Протягом тривалого часу своєї злочинної діяльності, яка складала декілька місяців, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, не відмовився від злочинних намірів та не довів їх до бажаного результату лише з причин, що не залежали від його волі. Під час злочинної діяльності, не бажаючи бути викритим правоохоронними органами, застосовував заходи конспірації шляхом використання маскувальних сіток та ізоляції місця злочину від сторонніх осіб. Вказані обставини свідчать про завзятість злочинних намірів ОСОБА_5 , схильність підозрюваного до переховування від правоохоронних органів та об`єктивно обґрунтовують наявність ризиків, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується, у тому числі показами свідків з-поміж односельців, висновками експертів, тому, враховуючи наявність копій процесуальних документів у підозрюваного з анкетними даними учасників провадження, орган досудового розслідування вважає, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість здійснити вплив на учасників провадження, вдатись до підкупу, залякування та надання вказівок для дачі вигідних йому свідчень, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.
Слідчий суддя не бере до уваги аргументацію сторони обвинувачення з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, оскільки таке посилання у цьому випадку застосовується стороною обвинувачення (державою) для обмеження прав і свобод підозрюваного, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.
При цьому, слідчий суддя вважає недоведеною стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий. Об`єктивних даних на підтвердження цього ризику слідчому судді не надано.
Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, уродженцем с. Савинці Балаклійського району Харківської області, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей чи осіб з інвалідністю на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає адресою: АДРЕСА_1 .

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 30 (тридцять) днів, тобто, до 07 жовтня 2024 року включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя -
постановив:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 30 (тридцять) днів, тобто, до 07 жовтня 2024 року включно, поклавши на нього такі обов`язки:

- заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Строк дії ухвали до 07 жовтня 2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти.

Копію ухвали надати прокурору Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 для подальшого пред`явлення до виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1