УХВАЛА

30.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно.

При цьому зазначив, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0001147 за ч.1 ст. 358 КК України.

В ході огляду місця події 24.08.202 року відбулось вилучення автомобіль та транспортом засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому, 05.09.2024 року слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира вирішено питання про накладення арешту на вилучене майно свідоцтво про реєстрацію.

Адвокат зауважує, що зі змісту висновку, отриманого за результатом експертного дослідження вилученого документа, слідує, що вирішити запитання «чи відповідає бланк наданого на експертизу в поліетиленовому пакеті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу» неможливо у зв`язку з розбіжностями лише за лінійними розмірами сторін досліджуваного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вимогам щодо аналогічних документів, що знаходяться в офіційному обігу, причин виникнення якої експерт не зміг пояснити.

Адвокат звертає увагу на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, та, вказуючи на зміст положень ст.ст. 131, 132 КПК України, що зводяться до можливості застосування заходів кримінального забезпечення за умов підтвердження обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення, а також зауважуючи на принципах непорушності права володіння майном, просить скасувати арешт на відповідне свідоцтво, зобов`язати слідчого/дізнавача, у якого знаходиться в провадженні кримінальне провадження, негайно повернути таке майно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Дізнавача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0001147 від 24.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

24.08.2024 року о 16 год. 24 хв. під час патрулювання працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 було зупинено автомобіль марки «Ауді А6» 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки було виявлено факт можливої підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та VIN-коду автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2024 року накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_5 , тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Саме з даної норми виходив слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту, вказуючи одночасно на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, що полягає у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовленні підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збуті.

При вирішенні питання про можливість скасування арешту на майно, слідчий суддя керується наступним міркуванням.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у клопотанні про скасування арешту на майно, що, за отриманого висновку експерта, який зводиться до неможливості вирішити питання «чи відповідає бланк наданого на експертизу в поліетиленовому пакеті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу» у зв`язку з розбіжностями лише за лінійними розмірами сторін досліджуваного свідоцтва відносно аналогічних документів, продовження застосування заходів кримінального забезпечення не відповідатиме завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки не скеровуватиметься на забезпечення значимих відомостей як доказів, отже порушуватиме за таких умов принципи доцільності та обґрунтованості.

Згідно усталеною практики Європейського Суду з прав людини будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52).

З огляду на ту обставину, що на час розгляду клопотання про скасування арешту на майно дізнавачем не висловлено будь-яких тверджень про значимість вилученого свідоцтва як доказу в межах обставин кримінального провадження, розслідуваного за ч.1 ст. 358 КК України, подальше обтяження майна слідчий суддя вважає неспівмірним із законним правом на його вільне використання та приходить до висновку про необхідність скасування арешту.

Вилучене майно підлягає негайному поверненню ОСОБА_4 слідчим/дізнавачем, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001147.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що видане на ім`я ОСОБА_5 , та зобов`язати повернути відповідне майно (свідоцтво про реєстрацію) ОСОБА_4 або уповноваженій особі, яка буде діяти на представлення інтересів особи у кримінальному провадженні за № 0001147.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1