Єдиний унікальний номер судової справи 201/8216/24
Номер провадження 1-кп/201/896/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, подане під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені 27 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001059 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, розлученої, маючої на утримані неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 27 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001059 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин:

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 6 травня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 08 травня 2024 року №3684-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб.

В період дії воєнного стану, ОСОБА_5 в проміжок часу з 12 години 33 хвилини до 12 години 52 хвилини 16 червня 2024 року перебувала за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні ТЦ «Метро», де в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме продуктів харчування та миючого засобу.

Так, ОСОБА_5 у вищевказаний час перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, в умовах воєнного стану взяла миючий засіб лимон «Feiri» 500 мл, цукор білий кристалічний «АРО», кеш?ю смажений «МС» у кількості 2 штук, шоколадні чіпси з яєч.лік. «LAMBERTZ», чай чорний «Lipton», ковбасу салямі мілано «Алан» с/к у кількості 2 штук, сир голандський «EVROMARK», масло вершкова «Ферма» 82,5%, хліб отаманський, бренді «Old Kakheti» 4 зірки 0,5 л, загальною вартістю 1 896, 60 гривень. Після чого, покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» на загальну суму 1 896, 60 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В період дії воєнного стану, ОСОБА_5 в проміжок часу з 12 години 42 хвилини до 12 години 59 хвилин 21 червня 2024 року перебувала за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні ТЦ «Метро», де в неї виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме продуктів харчування.

Так, ОСОБА_7 у вищевказаний час перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, потворно, в умовах воєнного стану, взяла шоколад чорний «СВІТОЧ» 235 гр, цукор кокос «DIET FOOD» 400 гр, макарони «LA PASTA» 700 гр, масло вершкове «Ферма» 82,5%, сир королівський «SIERPS» 0,826 кг, ковбасу варену лікарську 0,418 кг, грудинку «АЛАН» 0,194 кг, бренді «OLD КАКНЕТІ» 4 зірки 0.5 л, загальною вартістю 1 108, 38 гривень.

Після чого, покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» на загальну суму 1 108, 38 гривень.

В період дії воєнного стану, ОСОБА_5 в проміжок часу з 20 години 09 хвилин до 20 години 22 хвилини 22 червня 2024 року перебувала за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні ТЦ «Метро», де в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме продуктів харчування.

Так, ОСОБА_5 у вищевказаний час перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, взяла пасту шоколадну «NUTELLA» 600 гр, крило куряче апетитне «МС», газований напій «SPRITE» 1,75 л, бренді «Old Kakheti» 4 зірки 0,5 л у кількості 2 штук, загальною вартістю 816, 96 гривень.

Після чого, покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» на загальну суму 816, 96 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В період дії воєнного стану, ОСОБА_5 в проміжок часу з 14 години 37 хвилин до 14 години 54 хвилин 26 червня 2024 року перебувала за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні ТЦ «Метро», де в неї виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме продуктів харчування.

Так, ОСОБА_5 у вищевказаний час перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяла бренді «Askaneli» 3 зірки 0.5 л, бренді «Askaneli» 3 зірки 0.5 л, сир «Dublin» 0,918 кг, цукор «АРО», ятрань ковбасу лікарську 0,730 кг, ферма масло 82%, макарони LA PASTA, чай LOYD, загальною вартістю 927, 58 гривень.

Однак, ОСОБА_8 не змогла розпорядитися викраденим майном на загальну суму 927, 58 гривень належним ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» з причин, які не залежали від волі останньої.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відповідно до якого адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна вартість якого на момент вчинення адміністративного правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Тож, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 гривень, а отже, внаслідок прийняття Закону України № 3886-1Х втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , оскільки вартість майна, викрадення якого інкримінується його підзахисній за епізодами - 16 червня 2024 року становить 1 896, 60 гривень, 21 червня 2024 року становить 1 108, 38 гривень, 22 червня 2024 року становить 816, 96 гривень, 26 червня 2024 року становить 927, 58 гривень.

Тому, з огляду на положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки за кожним із інкримінованих епізодів кримінального правопорушення розмір завданої шкоди не перевищує 2 розмірів НМ на час вчинення кримінального правопорушення, який становить 3 028 гривень.

В межах розгляду клопотання надав на підтвердження наявності у його підзахисної неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію свідоцтва про народження останньої від 19.01.2010 року.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника ОСОБА_4 та надала згоду на закриття кримінального провадження відносно неї з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурора ОСОБА_3 не заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_4 та в межах розгляду клопотання захисника подав відповідні матеріали досудового провадження, зокрема, які характеризують особу обвинуваченої, стосуються судових витрат та речових доказів.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_4 , з`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідними частинами ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо таке викрадення майна не є дрібним.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно висновків, викладених в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 по справі № 278/1566/21 про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX:

«Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-ІX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

При цьому суд відзначає, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, 50 відсотків від його розміру складають 1514 гривень.

Отже, з огляду на наведені вище положення закону, кримінально караним діянням є крадіжки, які вчинені у 2024 року, якщо вартість викраденого майна становить більше 3028 гривень ( 1514 х 2 = 3 028).

Як встановлено з фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, загальна сума викрадених продуктів харчування та миючого засобу, що належать потерпілому ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» становить за епізодами 16 червня 2024 року 1 896, 60 гривень, 21 червня 204 року 1 108, 38 гривень, 22 червня 2024 року 816, 96 гривень, 26 червня 2024 року 927, 58 гривень, що не перевищує двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлений на момент вчинення цього діяння.

Тому, до такого діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України, що, у свою чергу, виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 479-2 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, то, з урахуванням надання обвинуваченою ОСОБА_5 згоди, вказані обставини є підставою для задоволення поданого захисником клопотання та закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися, речові докази відсутні.

На стадії підготовчого провадження потерпілим ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в особі представника ОСОБА_9 до ОСОБА_5 поданий цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3 821 гривень 94 копійок.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння не передбачене вказаними вище нормами закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених положень кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження з означених підстав.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених кримінальним процесуальним законом підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві та представнику цивільного позивача його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння суд вважає, що, у даному випадку, цивільний позов потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в особі представника ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3 821 гривень 94 копійок слід залишити без розгляду.

Вирішуючи питання стосовно судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Згідно з приписами ч. 1ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Отже, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема, документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як слідує з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу є безумовним, оскільки приводом для нього є саме втрата чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності з підстав передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

Отже, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, при цьому, ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26992-ТВ від 04.07.2024 року в розмірі 2 271, 84 гривні, судової-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26988-ТВ від 03.07.2024 року в розмірі 2 271, 84 гривні, судової-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26990-ТВ від 04.07.2024 року в розмірі 3 029, 12 гривень, не підлягають стягненню з ОСОБА_5 та покладаються на державу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 118, 122, 124, 126, 284, 368-372, 374, 497-2, КПК України, ст. ст. 2, 5, 11, 185 КК України, ст. 51 КУпАП, ПК України, Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року та Законом України № 2710-IX від 22.10.2023 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0001059 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26992-ТВ від 04.07.2024 року в розмірі 2271 (двох тисяч двохсот сімдесяти однієї) гривні 84 копійок віднести на рахунок держави.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26988-ТВ від 03.07.2024 року в розмірі 2271 (двох тисяч двохсот сімдесяти однієї) гривні 84 копійок віднести на рахунок держави.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, що оформлена висновком експерта № СЕ-19/104-24/26990-ТВ від 04.07.2024 року в розмірі 3029 (трьох тисяч двадцяти дев`яти) гривень 12 копійок віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в особі представника ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3 821 гривень 94 копійок - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу (представнику потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна») ОСОБА_9 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 50 хвилин 13 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1