ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/4253/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/712/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 травня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_7 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

28.05.2024 року заявник ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати слідчого та прокурора надати йому статус потерпілого згідно ст.55 КПК України.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 21.05.2024 року ним було отримано лист від слідчого ТУ ДБР, згідно з яким йому було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 року та з інших питань відповідно до його заяви від 26.03.2024 року. Слідчий посилався на аналогічну постанову від 31.10.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим, яка була скасована ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.03.2024 року

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Заявник ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР щодо зобов`язання відповідно до ст.220 КПК України допитати його та свідків згідно заяв і клопотань, поданих протягом останніх 2 років, викликати слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 рокудля з`ясування обставин справи і визначення строків здійснення процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити згідно КПК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена без його участі, він утримується в ДУ «ХСІ» та копію ухвали отримав тільки 05.06.2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що йому було відмовлено у відкритті провадження за скаргою, оскільки вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, однак відповідно до ч.1 ст.303 КПК України ним було оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити, зокрема, допитати його як заявника, потерпілого та допитати вказаних ним свідків, зазначених у заявах та клопотаннях, поданих до слідчого.

Також, ОСОБА_6 посилається на те, що ним було також оскаржено рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим та проведення негласних слідчих дій.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді без прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що воно є зайвим та не підлягає розгляду, оскільки апеляційна скарга була подана у строки, передбачені ч.2,3 ст.395 КПК України.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя виходив з того, що вимоги скарги не охоплюються визначеним Главою 26 КПК України переліком рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, які можуть бути оскарженні слідчому судді, та така бездіяльність не передбачена ч.1 ст.303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , поданої ним до слідчого судді, то він посилається на те, що 21.05.2024 року ним було отримано лист слідчого СВ ТУ ДБР, в якому повідомлялось, що йому було відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 року.

Так, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Отже, в даному випадку, будь-яке обмеження учасників процесу щодо доступу до правосуддя є процесуально неприпустимим.

Хоча право на оскарження може залежати від виконання формальних вимог, однак суди мають уникати зайвого формалізму, який підриває справедливість процесу. Занадто прискіпливе застосування процесуальних правил може зашкодити самій суті права на доступ до суду... (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 759/5737/17).

Висновки слідчого судді про те, що вимоги ОСОБА_6 не підпадають під той перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені у порядку ч.1 ст.303 КПК України є передчасними. Так, слідчий суддя, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, допустив надмірний формалізм без належного врахування доводів скарги ОСОБА_6 та доданих до скарги документів.

Колегія суддів, вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 не є професійним юристом, перебуває у ДУ «ХСІ», виклав вимоги скарги у доступній для нього формі та у своій скарзі безпосередньо посилався на безпідставність та необґрунтованість постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим. Разом з цим, оскарження такого виду бездіяльності прямо передбачена п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя передчасно відмовив ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою. Вказані процесуальні обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, оскільки фактично судовий розгляд скарги проведений не був, тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті та надати оцінку викладеним обставинам у скарзі на бездіяльність органу досудового розслідування, що притаманно лише слідчому судді місцевого суду.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасуванню, з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст.304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29 травня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_7 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 скасувати та справу за скаргою ОСОБА_6 повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4