У Х В А Л А

02 грудня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 003756 від 21.11.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

1.1. За твердженням прокурора, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини. Близько 18 год 30 хв 20.11.2024 в м. Біла Церква по бульв. Олеесандрійський, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , змінив напрямок руху праворуч з бульвару Олександрійського до магазину «Фора», не врахував дорожню обстановку, повністю перекрив смугу руху праворуч, по якій рухався велосипедист в попутному напрямку. В результаті цього велосипедист для уникнення зіткнення застосував екстрене гальмування, в наслідок чого допустив падіння на проїзну частину. В результаті падіння велосипедиста ОСОБА_6 було госпіталізовано до Білоцерківської міської лікарні № 2 з попереднім діагнозом: ЗЧМТ, рвана рана обличчя, травма шийного відділу хребта, компресійний перелом тіла С5.

1.2 Під час огляду місця події вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

1.3. Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказам, та наразі виникла необхідність призначити інженерно-технічну експертизу з метою встановлення технічного стану автомобіля.

1.4. У зв`язку з цим прокурор просить накласти арешт на зазначене вилучене майно, оскільки повернення вказаного транспортного засобу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування, та у подальшому унеможливить його використання як речового доказу у кримінальному провадженні, унеможливить проведення необхідних судових експертиз з ними, в тому числі інженерно-технічну експертизу та слідчого експерименту.

2. В судовому засіданні прокурор підтримав доводи, викладені у клопотанні, і просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Представник володільця майна проти задоволення клопотання заперечував в частині накладення заборони користування авто. Зазначив, що в матеріалах провадження наявний відеозапис події, на якому зафіксовано, що під час падіння контакту велосипедиста з автомобілем не було, відтак він не містить будь-яких слідів ДТП. Щодо проведення слідчого експерименту зауважив, що власник зобов`язується надати автомобіль на вимогу слідчого. Також зауважив, що орган досудового розслідування має призначити автотехнічну експертизу, а не інженерно-технічну. Додатково надав документи про здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності та наголосив, що накладення арешту фактично унеможливить її подальше здійснення і позбавить особу джерел існування. Крім того зазначив, що наразі прокурору подано клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

3. Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, заслухавши учасників, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

3.2. Як слідує зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 003756 здійснюється за фактом ДТП, що мала місце 20.11.2024 близько 18 год 30 хв у м. Біла Церква на бульварі Олександрійський за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 286 КК України.

3.2.1. Згідно з ч. 1 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3.2.2. Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування перевіряються факт порушення правил дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження потерпілому.

3.2.3. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження (протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2024, довідка КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 21.11.2024), формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 286 КК України.

3.2.4. Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2024 зафіксовано факт вчинення ДТП за участі марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , та велосипеду. Відповідно до довідки КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» з 20.11.2024 в закладі охорони здоров`я на стаціонарному лікуванні перебуває ОСОБА_6 , в якого діагностовано компресійний перелом тіла С5 хребцця з оцінкою функції спинного мозку по Франкел група Е.

3.2.5. Відтак описані події містять в собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

3.2.6. За таких умов на цьому етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

3.3. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2024 року був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якого вилучений автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який постановою від 21.11.2024 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003756 від 21.11.2024.

3.4. Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В цьому випадку прокурор заявляє метою арешту майна забезпечення:

- збереження речових доказів;

3.4.1. Обґрунтовуючи необхідність арешту вилучених речей, обвинувачення вказує на те, що вони є доказами у кримінальному провадженні. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

3.4.2. Постановою від 21.11.2024 вказане в клопотанні майно, вилучене під час огляду місця події 20.11.2024 визнане речовим доказом.

3.4.3. Враховуючи предмет доказування кримінального правопорушення, про яке йдеться у клопотанні, автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , має значення для досудового розслідування, зокрема несе на собі слідові інформації щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які можуть відображатись не тільки у вигляді механічних пошкоджень транспортного засобу, що утворились внаслідок ДТП, а також відображати безпосередній технічний стан авто та можливість водія в конкретний момент часу виявити будь-які несправності та вплинути на них. Крім того, як вбачається з пояснень прокурора в цьому кримінальному провадженні планується призначення судової інженерно-технічні експертизи для встановлення технічного стану автомобіля. При цьому достовірне встановлення таких обставин можливе саме шляхом проведення призначених експертиз. Слідчий суддя зауважує, що відповідно до приписів ст. 223 КПК України діяльність слідчого і прокурора направлена також на збір доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Щодо заперечень представника з приводу виду експертизи, слідчий суддя зауважує, зо слідчий та прокурор є самостійними у своїй діяльності та на власний розсуд обирають тактику проведення досудового розслідування.

3.4.4. За таких обставин на зазначене в клопотанні майно може бути накладений арешт, адже потреби досудового розслідування, пов`язані з необхідністю збереження речових доказів, обумовлюють необхідність застосування цього заходу забезпечення.

3.5. В ч. 1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відповідно до зазначеної норми завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий суддя вважає, що в цьому кримінальному провадженні такі ризики наявні. Однак з накладенням арешту вбачається можливість запобігти зазначеним ризикам. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення.

3.6. З огляду на зроблені висновки, положення ст. 170, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, крім обставин, зазначених у ст. 131 КПК України, повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

3) мету арешту майна;

4) наслідки арешту майна для третіх осіб;

5) розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

3.6.1. Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.

3.6.2. Вилучене під час огляду майно безпосередньо може бути використане у провадженні як доказ, оскільки містить відомості, за допомогою яких можливо підтвердити обставини, що мають значення, або спростувати наявні у сторони обвинувачення версії.

3.6.3. Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

3.6.4. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні слідчий суддя не вбачає втручання у права і свободи особи при одночасному встановленні необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення потреб досудового розслідування.

Так представник володільця заперечував щодо накладення арешту на майно аргументуючи необхідністю його використання ОСОБА_5 у своїй підприємницькій діяльності. Однак з наданої представником Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається що єдиним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Очевидно, що вказана діяльність не потребує безпосередньої постійної участі автомобіля тим паче в зимовий період. Крім того сама по собі Виписка підтверджує лише факт реєстрації особи як ФОП, однак жодним чином не підтверджує безпосереднє здійснення такої діяльності, і тим паче оренду (або власність) приміщень, в яких як стверджує представник ОСОБА_5 зберігає зерно, що потребує його постійної присутності там.

3.6.5. Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

3.7. Викладене свідчить про необхідність накладення арешту на вилучений під час огляду транспортний засіб та причіп в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. А тому клопотання прокурора слід задовольнити.

3.8. Окремо слідчий суддя вважає за необхідне відреагувати на аргументи представника щодо клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Наразі кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що відноситься до нетяжких злочинів. Проте слідчий суддя зауважує, що саме досудове розслідування триває лише 11 днів, і очевидно, що всі обставини, які належить довести відповідно до ст. 91 КПК України ще не встановлені, повідомлення про підозру не вручено жодній особі.

В свою чергу інститут звільнення від кримінальної відповідальності та право подавати таке клопотання пов`язано з набуттям особою процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого.

Крім того, підставою звільнення від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України є примирення саме з потерпілим. Натомість представник надав до суду розписку про отримання грошових коштів та відсутності претензій від дружини потерпілого, яка також не має жодного процесуального статусу, а також підстав представляти інтереси свого чоловіка як захисних чи законний представник, які б наділили її відповідними правами потерпілого.

3.9. Також слід зазначити, що на підставі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, яке було вилучено 20.11.2024 під час огляду місця події, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ,

шляхом накладення заборони на користування та розпорядження вказаним майном до прийняття рішення у цьому кримінальному провадженні.

3. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

6. Копію цієї ухвали вручити прокурору негайно та надіслати власнику майна.

7. Повний текст ухвали оголошений 04.12.2024.

Слідчий суддяОСОБА_1