Справа № 507/2394/24
Провадження № 1-кп/507/82/2024
Номер рядка звіту 25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 рокусмт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області кримінальне провадження № 0000322 від 27 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ширяєве Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, маючої на утриманні 5 малолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від її дій у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень мешканці АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча повинна була та могла це передбачити, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , двома руками штовхнула останню в область плечей. В результаті здійсненого ОСОБА_3 поштовху, ОСОБА_5 не втрималась на ногах та впала на грунтове покриття на праву руку, внаслідок чого отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому променевої кістки правого передпліччя в нижній третині зі зміщенням відламків, яке згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження з необережності, за що передбачена відповідальність ст. 128 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала себе повністю, щиро розкаявся та розповіла про обставини вчинення правопорушення, зокрема розповіла, що дійсно, 25 серпня 2024 року у вечірній час вона із знайомими йшла по АДРЕСА_1 . Назустріч їм йшла потерпіла ОСОБА_5 разом із своїм чоловіком. В неї з ОСОБА_5 були давні неприязні відносини через дітей, а саме через те, що діти ОСОБА_5 забирали іграшки в її дітей. Коли ОСОБА_5 підійшла з чоловіком до них ближче, то вона почула, що ОСОБА_5 чоловікові сказала образливі слова, які негативно характеризували її. Вона підійшла до ОСОБА_5 та двома руками штовхнула її в плечі. Він її поштовху, ОСОБА_5 оступилась та впала на землю. Вона із знайомими пішла додому та не думала, що спричинила якісь тілесні ушкодження. Через деякий час вона дізналась, що ОСОБА_5 при падінні зламала чи вивихнула руку. В скоєному кається, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора про призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт, сподівається, що ОСОБА_3 виправиться.

Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію її дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.І ст. 382 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні 5 малолітніх дітей, раніше не судима.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченої, те, що вона не працює, характеризується позитивно, має на утриманні 5 малолітніх дітей, пом`якшуючих вину обставин, відсутність обставин, що обтяжують вину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та їй можливо призначити покарання у виді громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень. Обмежень для призначення даного виду покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 - не має.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити їй покарання за ст. 128 КК України - 200 (двісті) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 .

Суддя: ОСОБА_1