Справа № 302/1619/24
Провадження № 1-кс/302/331/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року селище Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 04 листопада 2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2024 року дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та в якому дізнавач просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна на предмети, вилучені під час огляду місця події, який проводився 03 листопада 2024 року.

На обґрунтування поданого клопотання дізнавач зазначає, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 04 листопада 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.11.2024 в чергову частину ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від старшого інспектора чергового Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про те що 03.11.2024 на блок посту «Торунь» в АДРЕСА_1 під час перевірки документів працівниками ДПСУ Лісового громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явив студенський квиток з явними ознаками підробки.

З метою використання як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження під час огляду місця події, 03.11.2024 в період часу з 17 години 35 хвилин до 19 години 00 хвилин, був проведений огляд місця події, а саме проведено огляд «студентського квитка» серійним номером «ФППС-101/24-23, вища юридична правова школа міжнародного та національного права» виданий 01.08.2024, дійсний до 01.06.2025, який було виявлено та вилучено.

В ході досудового розслідування встановлено, що весь перелік виявленого та вилученого в ході огляду місця події, фактично може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, і може бути використано як доказ, обставин, що доказуються під час досудового розслідування.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та з метою досягнення дієвості кримінального правопорушення, дізнавач вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення як арешт майна.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з?явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте у поданому клопотанні просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та участі прокурора, на задоволенні клопотання наполягає.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання дізнавача, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого дізнавачем клопотання у їх сукупності, доходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача, з таких підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, дізнавач просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Доданими до клопотання документами підтверджується, що сектором дізнання ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 06 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000153, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.11.2024 року в чергову частину ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від старшого інспектора чергового Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про те що 03.11.2024 на блок посту «Торунь» в АДРЕСА_1 під час перевірки документів працівником ОСОБА_7 громадянин ОСОБА_6 09.01.1986 року пред`явив студентський квиток з явними ознаками підробки.

З протоколу огляду місця події від 03.11.2024 вбачається, що 03 листопада 2024 року в період часу з 17 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин, слідчим СВ Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 проведено огляд місця події, під час якого оглянуто й вилучено студентський квиток з серійним номером «ФППС-101/24-23, вища юридична правова школа міжнародного та національного права» виданий 01.08.2024, дійсний 01.06.2024.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 04 листопада 2024 року вищезазначене вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні № 0000153 від 04 листопада 2024, що у відповідності до ч.2 ст.167 КПК України, є підставою для накладення арешту.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що повернення тимчасово вилученого майна може призвести до його зникнення, втрати, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю за необхідне застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт цього майна. Відтак клопотання дізнавача про арешт вказаного майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 03 листопада 2024 року, згідно протоколу огляду місця події від 03.11.2024 належить задовольнити.

Беручи до уваги те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000153 і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майно та заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися цим майном до прийняття рішення про скасування арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події, який проводився 03 листопада 2024 року, а саме:

- «студентський квиток» за серійним номером «ФППС-101/24-23, «вища юридична правова школа міжнародного та національного права» виданий 01.08.2024, дійсний 01.06.2024 року на ім`я ОСОБА_6 .

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Дізнавачу сектору дізнання ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1