У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Зазначає про те, що поведінка засудженого є нестабільною, останній був працевлаштований та залучався до робіт з благоустрою не протягом всього строку відбування покарання, а тому не довів свого виправлення, а можливо почав ставати на шлях виправлення. Тому висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Крім того апелянт наголошує, що засуджений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ЗУ «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» не досяг пенсійного віку, а тому твердження суду про пенсійний вік засудженого, як мотив для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, є безпідставним.

Прокурор відзначає, що рішенням комісії установи виконання покарань від 29.06.2023 р., останньому відмовлено у застосуванні положень ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення та потребує контролю з боку працівників адміністрації. Позитивні зміни в процесі виправлення засудженого відбуваються епізодично, так як перебуваючи в місцях позбавлення волі з червня 2017 році, ОСОБА_6 почав працювати на постійній основі лише з липня 2023 році, тобто в період, який передував вирішенню питання його умовно-дострокове звільнення.

Отже, нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_6 відбуває покарання, як засуджений 04.10.2017 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції встановив, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування призначеного судом покарання позитивно характеризується адміністрацією колонії, має неодноразові заохочення за сумлінну працю, накладене на нього у 2020 році стягнення погашене у встановленому законом порядку, відбув три чверті строку покарання, тому суд дійшов висновку про задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання, як засуджений Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 07.08.2017 р. за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Початок строку: 27.06.2017 р., кінець строку 27.06.2026 р.

На день розгляду судом першої інстанції клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, останній, із призначених 9 років позбавлення волі, відбув 7 років 1 місяць 12 днів.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, до нього можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

З характеристики начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» вбачається, що ОСОБА_6 , за весь період відбування покарання, характеризується позитивно, має 7 заохочень у вигляді подяк за підсумками роботи та 1 стягнення у вигляді суворої догани начальника колонії за виявлену електроспіраль кустарного виготовлення, яке погашене в установленому законом порядку. Згідно ст. 118 ч. 1 КВК України, станом на теперішній час працевлаштований на виробництві колонії працівником із сортування вторинної сировини. Також, залучається до робіт із благоустрою території установи та відділення за власним бажанням поза графіком згідно ч. 5 ст. 118 КВК України. До цих робіт ставиться з розумною ініціативою, має плани на майбутнє, а саме звернутися до центру зайнятості та працевлаштуватися за здобутими професійними навичками. Дій, пов`язаних з погрозами або насильством - не вчиняє.

Засуджений має друзів, не підтримує стосунки з прокримінально налаштованими особами, соціально контактний та комунікабельний. Має стабільні соціальні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засудженого, стосунки підтримуються шляхом отримання посилок, телефонних розмов, після звільнення планує повернутися на попереднє місце проживання.

У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно, дотримується правомірних тa ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. відповідально ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті та при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання.

Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває та не перебував.

З вказаної характеристики вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Заходи реалізації індивідуальної програми виконані в повній мірі, засуджений продовжує виконувати заходи індивідуального плану, факторів ризику, що може вплинути на поведінку засудженого немає.

Крім того, відповідно до довідки ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» від 06.08.2024 р. вих. № 13/1 1000, засуджений ОСОБА_6 з 2018 по 2020 рік був працевлаштований по виготовленню бруківки, 2024 року - по сортуванню сировини.

Згідно довідки ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)» від 06.8.2024 р. за вих. № 10/1 999 засуджений ОСОБА_6 на постійній основі залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином врахував умови для умовно-дострокового звільнення, передбачені ст. 81 КК України, та погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що засуджений ОСОБА_6 сумлінним ставленням до праці та доброю поведінкою довів своє виправлення, а тому, підстав для скасування ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 зокрема, матеріали особової справи, в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

З приводу доводів прокурора на рахунок того, що суд безпідставно послався на пенсійний вік засудженого, як на мотив для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції не зазначав про пенсійний вік обвинуваченого ОСОБА_6 , а лише вказав на передпенсійний вік останнього.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3