Справа № 694/2084/24 Провадження №1-кп/694/139/24
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
03.10.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Багачівка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованої за адресою в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
з участю обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, достовірно знаючи що для отримання посвідчення водія необхідно скласти теоретичні і практичні іспити, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 з метою використання підробленого документу, а сааме: водійського посвідчення, на початку травня (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) 2022 року перебуваючи у приміщенні торговельного центру «Епіцентр К», розташованого за адресою АДРЕСА_3 , зустрілася з невстановленою особою, яка запропонувала придбати підроблене посвідчення водія за ціною 21 000,00 грн. Після цього ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшла в змову з невстановленою особою, замовила за обумовлену ціну виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» з метою подальшого його використання. При цьому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 про необхідність передачі фотокартки для її розміщення на бланку посвідчення водія, а також копії паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платників податків та копії підпису.
ОСОБА_4 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що її фотокартка та вказані копії документів будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, надіслала через мобільний додаток «Viber» свою фотокартку, копію паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платників податків та копію підпису, тобто надала засоби та сприяла підробленню офіційного документа. У подальшому невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці, в невстановлений час, день та спосіб виготовила підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_4 . Після цього, зустрівшись з невстановленою особою за попередньою домовленістю у невстановлений досудовим розслідуванням час та день у приміщенні торговельного центру «Епіцентр К» невстановлена особа, передала підроблене посвідчення водія, натомість ОСОБА_4 передала невстановленій особі кошти за виготовлене посвідчення водія в сумі 21 000,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 на законну вимогу інспектора СРПП Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області пред`явила останньому підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на своє ім`я, яке не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала в повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено в обвинуваченні, та пояснила, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах вчинила вказані кримінальні проступки.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
ОСОБА_4 письмово підтвердила, що наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі, відомі, визнаючи обставини скоєного кримінального правопорушення, вона діє вільно, без стороннього тиску.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується як її показаннями, даними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування, і які вона визнала в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є доведеним.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних проступків та її дії суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та у наркологічному кабінеті не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та проживання, раніше не судима.
За таких обставин суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також на підставі ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості в сумі 2 271 грн 84 коп.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Майнова шкода відсутня.
Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд
засудив:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2271 ( дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , що поміщено до паперового конверту, опечатаного биркою з відповідним написом - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлений.
Майнова шкода відсутня.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1