490/748/18 07.10.2024
н/п 1-кп/490/203/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/748/18
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003513 від 08.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 07.08.2017 року близько 12:00 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 у приміщенні прекурсорної кімнати Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз, під час раптово виниклої сварки, на ґрунті неприязних відносин, що виникли через те, що у прекурсорній кімнаті погано відчиняються замки, маючи умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, умисно нанесла останній один удар правою рукою навідліг в область лівої частини грудей та два удари правою та лівою рукою по передпліччях правої та лівої руки потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівої молочної залози та обох верхніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1162 від 10.08.2017 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені вище дії, вчинені за ствердженням сторони обвинувачення ОСОБА_3 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

19 листопада 2021 року прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_7 подано до Центрального районного суду м.Миколаєва клопотання про проведення по даному кримінальному провадженню повторної судово-медичної експертизи (в порядку ст.332 КПК України), в обґрунтування якого зазначено, що судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_8 , складаючи висновок експерта за №1162 від 10.08.2017 року, перебував у службовій залежності від ОСОБА_3 , виконуючої обов`язки начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради, однак стороною по кримінальному провадженню ( ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення 15.01.2018 року) остання на момент проведення експертизи не була та статусу підозрюваної не набула. ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст.69 КПК України, самовідвід не заявляв. У зв`язку з тим, що вказаний висновок експерта викликає обґрунтовані сумніви в його правильності, прокурор просив призначити повторну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити ряд питань та проведення якої доручити експертам Херсонського обласного бюро судово-медичної експертизи (місто Херсон, вул.Старостіна, 17).

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи підтримав в повному обсязі.

Представник потерпілого клопотання прокурора підтримав та надав для долучення до матеріалів судового провадження копію консультативного висновку фахівця з судової медицини, складеного 09.08.2017 року лікарем-фахівцем з судової медицини ОСОБА_9 ..

Обвинувачена проти задоволення клопотання прокурора заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях її захисника адвоката ОСОБА_10 від 24.01.2022 року, що містяться в матеріалах судової справи. Зокрема, звертала увагу на те, що на її думку, прокурор у клопотанні про проведення повторної судово-медичної експертизи визнає неналежність та недопустимість висновку експерта №1162 від 10.08.2017 року та намагається на стадії судового розгляду здобути з порушенням вимог КПК України якісь нові докази нібито винуватості обвинуваченої у інкримінованому їй правопорушенні. Жодних медичних документів щодо звернення потерпілої ОСОБА_11 за медичною допомогою та перебування останньої на лікуванні в матеріалах судової справи не міститься, а тому у задоволенні даного клопотання прокурора просила відмовити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Призначення і проведення експертиз в кримінальному судочинстві регулюється статтями 69, 101-102, 242-243, 245, 332, 356, 509 КПК України, Законом України "Про судову експертизу" №4038-ХІІ від 25 лютого 1994 року (зі змінами від 19 грудня 2006 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами), відомчими Правилами і Інструкціями Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України з питань проведення експертизи, "Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до п.1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами), повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертиз. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Судом встановлено, що в матеріалах кримінального провадження міститься висновок судово-медичної експертизи №1162 від 10.08.2017 року громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку проводив судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_8 , що має вищу кваліфікаційну категорію (свідоцтво №10 від 12.04.2017 року), стаж роботи понад 40 років, на підставі постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 09.08.2017 року. При проведенні даної експертизи були присутні: медреєстратор ОСОБА_13 , в.о. начальника МОБ СМЕ ОСОБА_3 , заступник начальника ОСОБА_9 .. У вказаному висновку експертом були дані повні та вичерпні відповіді на поставлені слідчим запитання щодо встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілої.

Крім того, судом досліджувався висновок додаткової судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №1368/1162-17р. від 22.09.2017 року, яку також проводив судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_8 . з урахуванням обставин, викладених у поясненні потерпілої, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 та протоколах слідчих експериментів з потерпілою та свідком.

Допитаний експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні 02.06.2021 року дані висновки підтримав під час його допиту. Також, зазначив, що у зв`язку з тим, що це був неординарний випадок за участю співробітників Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради, з метою об`єктивності проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , при проведенні експертизи 10.08.2017 року були присутніми виконуюча обов`язки начальника МОБ СМЕ ОСОБА_3 та заступник начальника ОСОБА_9 .. Під час проведення експертизи будь-яких зауважень чи клопотань від учасників не надходило.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.94 КПК України, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно, зазначені доводи безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, так як можуть впливати на визнання належності та допустимості зазначеного висновку експерта.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності у проведенні повторної судово-медичної експертизи, оскільки заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості експертизи, питання викладені в ньому вже були поставлені перед експертом і його висновок містить відповіді на них, а тому суд вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.242, 332, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про проведення повторної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1