Справа № 461/6584/24
Провадження № 1-кс/461/7429/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000256 від 18.10.2023 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 року до суду надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000256 від 18.10.2023 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних та наркотичних речовим, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 06.03.2023 незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб героїн, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, який в подальшому переніс в невстановлене досудовим розслідуванням місце, де незаконного зберігав з метою збуту.

Так, 06.03.2023 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах, попередньо домовившись з ОСОБА_8 , про продаж 3 (трьох) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїн, перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_8 , та отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 500 (десть тисяч п`ятсот) гривень, після чого передав ОСОБА_8 , фольговий згорток прямокутної форми з вмістом порошкоподібної речовини коричневого кольору в якій згідно висновку експерта виявлено, 6-моноацетилморфін масою 0,0191 грами та ацетил кодеїн масою 0,0839 грами, діацетилморфін (героїн) масою 1,1213 грами який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Окрім цього, 03.11.2023, приблизно о 16 год. 20 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в великих розмірах, під час телефонної розмови (через месенджер «WhatsApp») з ОСОБА_9 , домовився з останнім про зустріч з метою продажу 5 (п`яти) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїну, обіг якого заборонено, за грошові кошти в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Того самого дня о 16 годині 44 хвилин, ОСОБА_9 , під`їхавши до попередньо обумовленого місця, за адресою: АДРЕСА_1 , зателефонував до ОСОБА_4 , (через месенджер «WhatsApp»), на що останній повідомив щоб ОСОБА_9 , піднявся до нього в квартиру №7 , де останній очікував його. Зустрівшись в приміщенні вищезазначеної квартири, ОСОБА_4 , передав ОСОБА_9 , згорток фольги, в якому знаходилась кристалоподібна речовина коричневого кольору, в якій згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) масою 2,2511 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_9 , грошові кошти розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Окрім цього, 08.11.2023 близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, в великих розмірах, під час телефонної розмови (через месенджер «WhatsApp») з ОСОБА_9 , домовився з останнім про зустріч з метою продажу 20 (двадцяти) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїну, обіг якого заборонено за грошові кошти в розмірі 70 000 (сімдесяти тисяч) гривень.

Того самого дня о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_9 , під`їхавши до попередньо обумовленого місця, за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_4 , після чого останній передав ОСОБА_9 , згорток замотаний в чорну ізоленту, в якому згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) масою 9,1603 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого ОСОБА_9 , передав ОСОБА_4 , грошові кошти в розмірі 70 000 (сімдесяти тисяч) гривень.

Окрім цього 14.08.2024 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, перебуваючи в салоні транспортному засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що знаходиться між будинком №10 та №12 по вул. Лемківській в м. Львів , разом з ОСОБА_9 , передав останньому упаковку з-під сигарет в якій знаходилося два зіп-пакети зеленого кольору з вмістом порошкоподібної речовини коричневого кольору, в якому згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) массою 15,6948 грами, 6-моноацетилморфін масою 1,4989, ацетилкодеїн масою 1,1763, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено героїну, в особливо великому розмірі, після чого від ОСОБА_9 , отримав грошові кошти в сумі 4550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) доларів США, що станом на 14.08.2024, відповідно до курсу НБУ, становить 188 126 (сто вісімдесят вісім тисяч сто двадцять шість) гривень та 12 (дванадцять) копійок.

Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, діючі з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення у невстановленому слідством місці та за невстановлених слідством обставин придбав наркотичні засоби та психотропні речовини, які в подальшому перевіз та незаконно їх зберігав за адресою свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_1 з метою збуту до 14 години 08 хвилин 14.08.2024 тобто до моменту їх виявлення в ході проведення обшуку, який відбувся за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено один зіп пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій згідно висновку експерта виявлено метадон масою 1,20206 грами, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, згорток фольги з порошкоподібною речовиною коричневого кольору в якій згідно висновку експерта виявлено героїн (діацетилморфін) масою 0,1179 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, 3 (три) згортки з фольгою з порошкоподібною речовиною коричнево кольору в якій згідно висновку експерта виявлено героїн (діацетилморфін) загальною масою 0,3639 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та один згорток фольги з кристалоподібною речовиною білого кольору в якій згідно висновку експерта виявлено метадон масою 0,3411 грами, який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

15.08.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

В подальшому 08.11.2024 ОСОБА_4 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно, незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, наркотичних засобів, обіг яких обмежено та особливо небезпечних наркотичних засобів

Слідчий у клопотанні зазначає, що Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , закінчується 08.12.2024, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк немає можливості, оскільки на даний час не завершено процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не отримано ряд висновків експертиз, в тому числі висновки криміналістичних експертиз відео - звуко запису, та не проведено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання. Надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисники у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Зазначили, що клопотання є необгрунтоване. Ризики, зазначені у клопотанні, є недоведеними. Тому просили визначити розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисників.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, позицію захисників, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що 15.08.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

В подальшому 08.11.2024 ОСОБА_4 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно, незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, наркотичних засобів, обіг яких обмежено та особливо небезпечних наркотичних засобів.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ,

- протоколом огляду місця події від 14.08.2024;

- протоколами обшуку від 14.08.2024;

-протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 04.11.2023;

-протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 08.11.2023;

-протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 07.03.2023;

-висновками експерта, за результатами експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.08.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) діб, який в подальшому ухвалою Галицького районного суду м. Львова було продовжено до 08.12.2024.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 08.12.2024 року, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк немає можливості, оскільки на даний час не завершено процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не отримано ряд висновків експертиз, в тому числі висновки криміналістичних експертиз відео - звуко запису, та не проведено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у п`яти місячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та терміном проведення криміналістичних експертиз відео - звуко запису, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000256 від 18.10.2023, до п`яти місяців, тобто до 15.01.2025 року.

Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки громадянин ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, підтверджується тим, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідків ( ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 ) з метою зміни ними показань.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).

Разом із тим, згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_4 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та особливо тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 заставу.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 14.01.2025 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1