Справа № № 585/4743/24
Номер провадження 1-кп/585/668/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

27 листопада 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000824 від 17.09.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

З Роменської окружної прокуратури 15.11.2024 року до Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 за № 0000824 від 17.09.2024 року відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, який ухвалою судді від 15 листопада 2024 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, в судове засідання викликати обвинуваченого , захисника, потерпілу та її представника.

Крім того, прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивувала тим, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з огляду на характеризуючи дані про особу обвинуваченого інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_4 .

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії тяжкого, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності. З огляду на наведене, обґрунтовуючи вказане клопотання, необхідно враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вважаю такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого/свідків у вказаному кримінальному провадженні) слід зазначати, що обвинувачений ОСОБА_4 , знає місце проживання потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи його процесуальний статус. Крім того слід врахувати обставини вчинення злочину, його наслідки, характер та спосіб, що обумовлюють особливу жорстокість підозрюваного, його нехтування цінністю та правом іншої людини на життя, а також суспільний резонанс, викликаний в суспільстві вчиненим злочином. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , може незаконно впливати на вказану потерпілу.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення в той час коли на розгляді в Роменському міськрайонному суді перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України. Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про те, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 може продовжити свою кримінально карану діяльність.

При цьому необхідно акцентувати увагу на неможливості обрання обвинуваченому ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілу, ознайомившись з обвинувальним актом, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступних підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Роменському міськрайонному суду Сумської області.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвала діє до 02.12.2024 року.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес в цій справі, який полягає в запобіганні переховування ОСОБА_4 від правосуддя та вчиненню іншого кримінального правопорушення, а також в незаконному впливі на потерпілих та свідків переважає над його правом на особисту свободу та недоторканість, а тому подальше тримання його під вартою, на цій стадії, коли розгляд справи лише починається, буде пропорційним суспільній меті.

Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності, у зв`язку із зміною статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Зважаючи на вищевикладене клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суддя на підставі ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Що стосується клопотання адвоката про обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, та беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, то суд переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувалося, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Тому клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою більш м`яким задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314; частинами 2-3 ст. 315 статтею 316, 176-178, 183, 314-317, КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження № 0000824 від 17.09.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Роменського міськрайонного суду на 5 грудня 2024 року на 13 годину 30 хвилин.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника , потерпілу та її представника.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою більш м`яким відмовити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 діб до 26 січня 2025 року.

Копію ухвали для відому та виконання надіслати Сумському СІЗО.

Ухвала в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає, а в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 28 листопада 2024 року о 08 год. 10 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8