Справа №: 148/1334/24
Провадження № 1-кс/148/453/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин клопотання слідчого СВ Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» у матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 22.05.2024 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Клопотання погоджено з прокурором. Клопотання мотивовано тим, що 05.05.2024 близько 12.00 години ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 7664/2022 від 12.08.2022, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшли до приміщення магазину № 488, ТОВ «Фора», розташованого за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 50, м. Тульчин Вінницької області, який належить ТОВ «Фора» АДРЕСА_3 .

З метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , скориставшись тим, що продавці перебували в іншому відділенні магазину, діючи з єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, із стелажу з продуктами взяли грудинку свинячу охолоджену, вагою 4.02 кг, вартістю 666,04 гривень, стейк свинячий охолоджений н/ф для грилю, вагою 0,600 кг, вартістю 280,40 гривень, 1 пачку слайсів курячих «РябChick» з філе сушені зі смаком сиру Гауда, вагою 50 грам, вартістю 106,54 гривень, 1 пачку слайсів «РябChick» cушених з паприкою та перцем вагою 30 грам, вартістю 76,98 гривень, 1 сир твердий ваговий «Королівський з Кельна» мол/кор 45% ТМ «Mlekpol» вагою 0,25 кг, вартістю 60,38 гривень, 1 палки ковбаси вареної «Теляча» вищий ґатунок, натуральна оболонка виробника «Богодухівський МК», вагою 0,500 кг, вартістю 77,00 гривень та із стелажа із спиртним взяли 1 пляшку віскі «Glenfiddich» об`ємом 0,5 л, витримкою не менше 12 років, міцність 40%об, вартістю 1781,75 гривень, які заховали собі в рюкзак та таємно, навмисно викрали їх, чим завдали ТОВ «Фора» АДРЕСА_3 , матеріального збитку на загальну суму 3049,09 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули місце скоєння злочину та викрадені товари спожили, тим самим, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

За результатами досудового розслідування 28.06.2024 слідчим за погодженням із прокурором встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 28.06.2024 року ОСОБА_5 під підпис було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та останній був повідомлений про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання, однак на розгляд не з`явився та на даний час його місцезнаходження не відоме.

В зв`язку із викладеним вказане кримінальне провадження зупинене, а підозрюваного оголошено в розшук.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 14.08.2024 в с. Башляни, Волинської області було зупинено працівниками Управління патрульної поліції у Волинській області та під час перевірки документів встановлено, що останній перебуває в розшуку Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ОСОБА_5 було відібране письмове зобов`язання в найкоротший термін з`явитись до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, однак станом на 21.08.2024 останній до відділу поліції не з`явився, зв`язок з ним відсутній, тобто ОСОБА_5 продовжує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Далі, 10.09.2024 о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_5 затримано за адресою: АДРЕСА_2 на виконання ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.08.2024 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню № 0000185 від 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 4 ст.185 КК України: таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану за попередньою змогою групою осіб.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які вважали достатнім застосування домашнього арешту в нічний час доби, суд виходить зі слідуючого.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 22.05.2024 року, рапортами про вчинення крадіжки майна магазину «Фора»; довідкою про вартість викраденого; протоколами допиту свідків від 22.05.2024 року та 24.05.2024 року; протоколом допиту представника потерпілого від 28.05.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2024 року; протоколом допиту підозрюваного від 28.06.2024 року; розпискою про отримання примірника клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 28.06.2024 року; рапортом про неможливість встановлення місця знаходження ОСОБА_5 ; постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 05.08.2024 року; рапортами працівників Тульчинського РВП УМВС України у Вінницькій області від 12.08.2024 та 14.08.2024 року; зобов`язанням про явку до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 14.08.2024 року; ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.08.2024 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню № 0000185 від 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 10.09.2024 року; постановою про відновлення досудового розслідування від 11.09.2024 року; розпискою про отримання клопотання про обрання запобіжного заходу.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сама по собі суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому, слід відмітити, що тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який вчинений в умовах воєнного стану за попередньою групою осіб та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, суд враховує тяжкість покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання на території Тульчинського району Вінницької області, не зареєстрований, але фактично проживає як ВПО за адресою: АДРЕСА_4 разом з матір`ю, зі слів підозрюваного змінив місце проживання та на даний час проживає, як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 що значно віддалено від м. Тульчин, також не має стійких соціальних зв`язків та стримуючих факторів, оскільки не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований.

Разом з цим, оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Відтак, встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, рахуючи строк дії ухвали з моменту затримання.

Також суд зауважує, що ні підозрюваним ні його захисником не надано жодних переконливих доказів стосовно відсутності ризиків, передбачені ст. 177 КПК України та обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, не надано суду переконливих доказів щодо неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

Що стосуються заявленого клопотання підозрюваного та його захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , суд зауважує, що ні обвинуваченим ні його захисником не надано жодних переконливих доказів стосовно дійсного місця проживання підозрюваного за даною адресою та на якій підставі останній там проживає, оскільки матеріали клопотання містять довідку про фактичне місце проживання без реєстрації як ВПО за адресою: АДРЕСА_4 на час вчинення злочину, що свідчить про зміну місця проживання підозрюваним після вчинення злочину, оскільки останньому було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України та йому було відомо про розгляд клопотання, щодо нього про застосування особистого зобов`язання, але до суду він не з`явився та покинув фактичне місце проживання в Одеській області з метою уникнення відповідальності, таким чином суд вбачає в поведінці підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України та обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим клопотання підозрюваного та його захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

При обрані запобіжного заходу слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в межах передбачених вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 183,193-196,369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дружківка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на шістдесят днів, взявши під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 07:15 год 10.09.2024 року по 07:15 год 08.11.2024 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 60560,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

У випадку внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та покласти наступні обов`язки:

-заборони залишати межі Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

- здати до відповідних державних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1