Справа № 282/1109/24
Провадження № 1-кп/282/154/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000178 від 07.08.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Козятин Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загаьною середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утримання неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2024 близько 12 год. 20 хв. дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі зі спеціальними засобами та вогнепальною зброєю, перебував на службі, де виконував покладені нього службові обов`язки - був залучений для надання допомоги при проведенні слідчих дій по кримінальному провадженні №0000068 від 20.06.2024 та спільно із начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_7 та інспектором сектору ювенальної превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , відправились до домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 .

Прибувши за вище вказаною адресою для проведення слідчих дій, з дозволу власника даного домогосподарства ОСОБА_9 , зайшли на подвір`я даного домогосподарства де у цей час перебував також обвинувачений.

В ході спілкування із працівниками поліції ОСОБА_4 , почав виражатися у їхню адресу словами нецензурної лайки, погрожувати фізичною розправою та шарпати за одяг.

На законну вимогу працівника поліції ОСОБА_6 ,, яка полягала у вимозі припинити вчиняти неправомірні дії, обвинувачений, будучи у стані алкогольного сп`яніння, відповів агресивно та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, умисно наніс один удар правою рукою в область грудної клітки та один удар правою рукою в область обличчя потерпілому.

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока з переходом на спинку носа, струсу головного мозку, перелому кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також синця лівої підключичної ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 , діючи на підставі Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_4 фізичну силу та спеціальні засоби у вигляді препарату сльозоточивої та дратівливої дії та кайданок.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється. Також доповнив, що з жовтня 2023 року по лютий 2024 року проходив службу в ЗСУ та внаслідок поранення був звільнений.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, просив суд призначити його у відповідності до закону.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та потерпілого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.345 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.345 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є не тяжким злочином, а тому призначає його в межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, усвідомив протиправність скоєного, одружений, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, проходив службу в лавах ЗСУ, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, думку потерпілого, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити в силі до набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1