Справа № 283/2285/24
Провадження №1-кп/283/241/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Малині, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 08.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця за національністю, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, на утриманні осіб не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.08.2024 близько 12 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_8 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вирішив умисно заподіяти останньому тілесне ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , перебуваючи в цьому місці та в цей час, взявши в кімнаті з поверхні кухонного столу ніж, наблизився до ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи байдужим до наслідків, з достатньою силою наніс один удар клинком ножа в область живота ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`язки печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, яке по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому.Зазначив, що 08.08.2024 проспав роботу, близько 12 години дня сидів в квартирі на кухні, різав диню. Прокинувся ОСОБА_5 та між ними виник конфлікт. ОСОБА_6 , тримаючи ніж у лівій руці з дерев`яною ручкою вдарив клинком ножа в область живота ОСОБА_5 . Як таке могло трапитися, не розуміє, оскільки раніше між ним та ОСОБА_11 таких конфліктів не було, за 47 років життя жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, не вчиняв жодних незаконних дій, має постійні підробітки, проте офіційно не працює, має малолітню доньку 12 років, періодично їй допомагає матеріально. Після скоєного ОСОБА_6 випив пару чарок горілки, оскільки отримав сильний стрес через те, що зробив, та пішов з кімнати. Вийшов на вулицю, сів на лавку. На запитання суду хто викликав швидку, вказав, що швидку викликали сусіди на його прохання, яких він побачив у коридорі, коли виходив на вулицю. Зауважив, що уникати відповідальності за злочин він не мав на меті, оскільки нікуди не втікав, після телефонного дзвінка відразу повернувся до підїзду, де його затримали працівники поліції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні просив суд не призначати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати ст. 69 КК України та призначити іспитовий строк, оскільки обвинувачений щиро кається.

Потерпілий у судовому засіданні надав пояснення, що все відбулось так, як зазначено в обвинувальному акті. 08.08.2024 в квартирі сталась суперечка між ним з ОСОБА_6 , на ґрунті ревнощів. Потерпілий зауважив, що це він спровокував обвинуваченого на вчинення злочину, оскільки був дуже п`яний та виштовхував ОСОБА_6 з квартири, після чого ОСОБА_6 наніс удар ножем в живіт. Що було далі він не пам`ятає. Вони примирились, претензій до обвинуваченого він немає та просить не позбавляти його волі.

Аналізуючи свідчення потерпілого та обвинуваченого, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони стабільні, послідовні, узгоджуються між собою.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим, на допиті свідків та дослідженні усіх письмових доказів прокурор не наполягав, вважає, що доказів достатньо на підтвердження вини обвинуваченого.

Заперечень щодо непроведення допиту свідків від учасників не надійшло.

У судовому засіданні досліджені письмові докази, а саме:

- висновок експерта № 252 від 27.09.2024, відповідно до якого: у ОСОБА_5 1977 р.н. згідно записів медичної документації мається тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`яки печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент спричинення, могло виникнути від одноразової дії колюче-ріжучого предмету. Покази підозрюваного ОСОБА_6 , дані ним під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_9 , як він вказує, що останньому було спричинено травмуючи дію в ділянку живота. (а.с. 101).

- висновок експерта № 185 від 09.08.2024, відповідно до якого: у ОСОБА_5 1977 р.н. згідно записів медичної документації мається тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`яки печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент спричинення, могло виникнути від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, можливо за обставин та в термін вказаних у фабулі даної постанови. Дане ушкодження не могло виникнути від дії твердих тупих предметів та внаслідок падіння на тверду площину. Потерпілий в момент отримання даного ушкодження, відносно до травмуючого об`єкту міг перебувати передньою частиною тулубу (а.с. 102-103).

- висновок експерта № 250 від 27.09.2024, відповідно до якого: у ОСОБА_5 1977 р.н. згідно записів медичної документації мається тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`яки печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент йогоспричинення, могло виникнути від одноразової дії колюче-ріжучого предмету. Покази потерпілого ОСОБА_10 дані ним під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму спричинення йому тілесного ушкодження, як він вказує, що йому було спричинено травмуючу дію в ділянку живота.Враховуючи, що потерпілий перебував в стоячому положенні обернутий передньою частиною тулубу відносно травмуючого об`єкта, можливо було йому спричинити дане ушкодження, як він вказав на це під час проведення слідчого експерименту(а.с. 104).

- висновок експерта № 251 від 27.09.2024, відповідно до якого: у ОСОБА_5 1977 р.н. згідно записів медичної документації мається тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням круглої зв`яки печінки, яке ускладнилось внутрішньочеревною кровотечею, по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент йогоспричинення, могло виникнути від одноразової дії колюче-ріжучого предмету. Покази свідка ОСОБА_8 дані нею під час проведення слідчого експерименту, відповідають механізму спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , як вона вказує, що останньому було спричинено травмуючи дію в ділянку живота ( а.с.105).

- вимога про судимість, згідно якої відсутні відомості щодо судимостей ОСОБА_6 (а.с.106).

- медичне заключення, відповідно до якого ОСОБА_6 на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває (а.с.107).

- характеристика від 09.08.2024 згідно якої ОСОБА_6 характеризується посередньо, з сусідами не конфліктує, скарг не надходило (а.с.108).

- виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.08.2024, згідно якої у ОСОБА_6 встановлено алкогольне сп`яніння( а.с.109).

Зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому в суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням висновків експертів та матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на викладене, та з урахуванням положень кримінального закону суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання ОСОБА_6 нижче від найнижчої межі судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Під час призначення покарання ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не має, не працює офіційно, відсутність претензій з боку потерпілого.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, поведінкою особи під час його вчинення та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватої особи.

Враховуючи, що злочин вчинений обвинуваченим вперше, клопотання потерпілого не позбавляти волі обвинуваченого, щире каяття, свідчення потерпілого у засіданні, що саме він розпочав конфлікт із застосуванням фізичної сили, чим спровокував вчинення обвинуваченим злочину, обставини вчинення злочину, зокрема, що під час конфлікту ніж уже перебував у руках ОСОБА_6 , оскільки він різав ним диню, що може бути свідченням саме непрямого умислу, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення в даному випадку покарання у виді позбавлення волі без застосування норм ст. 75 КК України до особи, яка вела законослухняний спосіб життя, вперше притягується до кримінальної відповідальності, буде надто обтяжливим та у майбутньому може мати негативні наслідки, а саме труднощі повернення обвинуваченого до самостійного загальноприйнятого соціальнонормативного життя в суспільстві.

При застосування ст. 75 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого, думку потерпілого, той факт, що до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту суд продовжує до моменту набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 12.08.2024 у формі позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на вилучені речі: ніж з руків`ям чорного кольору, лезо якого темного кольору має деформацію, зігнуте, кінець клинка ножа зігнутий, який упакований до паперового спеціального пакету; ніж з металевим руків`ям, сріблястого кольору, розміром 22 см., ширина леза 1,8 см., на лезі ножа присутні гравіювання літер «НЕРЖ», який упакований до паперового спеціального пакету; ніж, який зламаний у основі руків`я, руків`я дерев`яне, довжиною 10 см., розмір відламаного леза 10,3 см, лезо даного ножа зігнуте, на кінці клинка леза присутнє нашарування речовини червоно-бурого кольору, які упаковані до паперового спеціального пакету; простирадло та підковдру блакитного кольору, на яких наявні поодинокі плями бурого кольору та нашарування бурого кольору, поміщено до спец пакету № QYH0025838; чоловічу теніску блакитного кольору в дрібну клітинку, яку упаковано до спеціального пакету № WAR1592758; штани чорного кольору, які упаковані до спец пакету № QYH0025756; змиви з обох рук слідів біологічної речовини за допомогою двох марлевих тампонів, які упаковані до окремих двох паперових спеціальних пакетів.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000288:

ніж з руків`ям чорного кольору, лезо якого темного кольору має деформацію, зігнутий;ніж з металевим руків`ям, сріблястого кольору, розміром 22 см., ширина леза 1,8 см, на лезі ножа присутні гравіювання літер «НЕРЖ»; ніж, який зламаний у основі руків`я, руків`я дерев`яне, довжиною 10 см. розмір відламаного леза 10,3 см;простирадло та підковдра блакитного кольору, на яких присутні плями червоно-бурого кольору, які упаковані № QYH0025838; чоловіча теніска блакитного кольору в дрібну клітинку, яку упаковано до спеціального пакету №WAR1592758; штани чорного кольору, які упаковані до спец пакету № QYH0025756; змиви з обох рук речовини біологічної речовини на двох марлевих тампона, які упаковані до окремих двох паперових спеціальних пакетів, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити;

оптичний «DVD-R» диск з відеозаписом «00072» слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 ;оптичний «DVD-R» диск з відеозаписом «00056» проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;оптичний «DVD-R» диск з відеозаписом «00058» слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 - залишити в матеріалах провадження на строк зберігання останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку вручити негайно обвинуваченому, прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1