Провадження № 1-кс/592/5996/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002582 від 27.08.2024 за ч.4 ст.186 КК України,-

установив:

Слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0002582 від 27.08.2024 за ч.4 ст.186 КК України звернулася з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно даних досудового розслідування, 27.08.2024 близько о 12:00, під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , а саме неподалік магазину «Кошик», де діючи відкрито, з корисливим мотивом та метою, заволодів мобільним телефоном марки «myPhone HALO2» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріального збитку.

27.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав шнурок з пластиковим кріпленням, який призначений для носіння мобільного телефону на шиї, який був вилучений та поміщений до спец, пакету Р8Р1047554.

Арешт вилученого майна не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах ОСОБА_6 .

Так, як у слідства є сукупність підстав вважати, що вилучені предмети є доказом вчинення кримінального правопорушення та для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення походження вказаного майна та прийняття процесуального рішення, виникли підстави для арешту вищезазначеного майна.

У судове засідання учасники провадження повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилися, слідчим подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Добровільно виданий 27.08.2024 ОСОБА_6 шнурок з пластиковим кріпленням, який призначений для носіння мобільного телефону на шиї, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, слідчим доведено, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом, а накладення арешту на це майно, зможе запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0002582 від 27.08.2024 за ч.4 ст.186 КК України арешт на добровільно виданий 27.08.2024 ОСОБА_6 шнурок з пластиковим кріпленням, який призначений для носіння мобільного телефону на шиї

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1