Справа № 693/842/24
Провадження № 1-кп/693/160/24
В И Р О К

Іменем України

16.10.2024 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 27 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижня, Жашківського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та інших осіб не маючого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.04.2024 року, в темний час доби, приблизно о 23 годині 30 хвилин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним мотоциклом марки «Forte», без реєстраційного номера, на сухому асфальтобетонному покритті вулиці Шевченка в с. Вороне Жашківської ТГ Уманського району Черкаської області , рухаючись зі сторони с. Хижня Жашківської ТГ Уманського району Черкаської області.

В цей же час, справа, в попутному напрямку по ходу руху мотоцикла марки «Forte», поблизу узбіччя рухався пішохід ОСОБА_5 , 2008 року народження, в сторону с. Зелений Ріг Жашківської ТГ Уманського району Черкаської області.

В ході подальшого руху, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість в повному обсязі спостерігати за рухом пішохода ОСОБА_5 , вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно з якими: «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»; «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; «12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»

«12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»

У результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_3 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих уламкових переломів середньої третини діафізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, дві рани в ділянці нижньої третини правої гомілки по передній поверхні, закритий подвійний перелом нижньої щелепи в ділянці тіла та вертикальний лівого вінцевого відростка з незначним зміщенням уламків, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, забійну рану потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і множинні садна обличчя, обох верхніх та обох нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм транспортного засобу мотоцикла марки «Forte», без реєстраційного номера, ОСОБА_3 , а саме вимог: п.п. 12.3, 12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно в той день разом з двома друзями їхав на мотоциклі, який взяв у брата покататись. Посвідчення водія в нього не має. Рухався зі швидкістю 60 км/год з ближнім світлом. Коли побачив ОСОБА_8 , не зміг зупинитись та скоїв ДТП. Викликав швидку. Коли приїхали батьки ОСОБА_8 , поїхав до тітки, де вжив алкогольні напої. Знає, що мати віддала батькам ОСОБА_8 на лікування 20 000 грн.

Також ОСОБА_3 зазначив, що буде надавати допомогу на лікування потерпілого, якщо виникне така необхідність.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що йшов додому. Коли його збили, одразу втратив свідомість і нічого не пам`ятає.

Законний представник ОСОБА_6 показала, що дійсно мати обвинуваченого надала на лікування 20 000 грн, але цих грошей не вистачило, дитину потрібно лікувати, зокрема, необхідно робити операцію. Але мати ОСОБА_3 відмовилася надавати кошти, а сам ОСОБА_3 не відповідає на телефонні дзвінки.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те, що злочин є середньої тяжкості, особу винного, який на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується добре.

Обставин, які пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та дані про його особу, позицію потерпілого та його законного представника, суд виходить також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по матеріалах провадження не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Питання з речовими доказами, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 342-351, 363-368, 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - мотоцикл марки «Forte», без реєстраційного номера - передати в розпорядження власника.

Три уламки пластику та металевий гвинт із кріпленням, які вилучено під час огляд місця події від 27.04.2024 року та поміщено до поліетиленового сейф пакету НПУ EXP 0114385, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.05.2024 на мотоцикл марки «Forte», без реєстраційного номера (справа № 705/2597/24).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 11 359 гривень 20 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_9