У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за нею, враховуючи таке.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.

За змістом п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль лише у порядку, що регламентований чинним КПК.

У ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Зміст цієї норми передбачає, що така скарга до слідчого судді може бути подана, зокрема, заявником.

При цьому, чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК України). Відповідно до змісту вказаної норми про ознаки оскаржуваної бездіяльності можна стверджувати, по-перше: якщо щонайменше слідчий отримав певне звернення (заяву, повідомлення) про злочин від особи; по-друге: якщо не вніс відомості за нею впродовж 24 годин з моменту його отримання.

Після закінчення перебігу вказаних 24 годин, відведених на внесення відомостей до ЄРДР, закон пов`язує початок перебігу строку на оскарження цього виду бездіяльності до слідчого судді (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Здійснивши попередній аналіз матеріалів скарги, слідчий суддя доходить висновку, що з них неможливо ідентифікувати, чи могла мати місце оскаржувана бездіяльність службових осіб Шевченківської окружної прокуратури міста Києва взагалі. Зокрема, заявником не підтверджено, коли Шевченківська окружна прокуратура міста Києва отримала його заяву, відтак, чи службові особи цього органу мали обов`язок виконати вимоги ст. 214 КПК.

Звідси також слідує й те, що слідчий суддя наразі не в змозі обрахувати, чи заявник оскаржив бездіяльність впродовж десятиденного строку (звернулася до слідчого судді зі скаргою вчасно), чи ним виконано вимоги ч. 1 ст. 304 КПК України.

Окремо суд звертає увагу заявника на те, що згідно із ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави суду дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, у тому числі завдання будь-якої шкоди. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

У той же час, слідчим суддею встановлено, що з долучених до скарги матеріалів неможливо ідентифікувати, чи могла мати місце оскаржувана бездіяльність службових осіб ТУ ДБР в місті Києві взагалі, зокрема, заявником не долучено доказів звернення до ТУ ДБР в місті Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, не наведено та не надано жодних належних доказів на підтвердження своїх доводів, інші документи суду не надано.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, із матеріалів скарги неможливо встановити загальних ознак, що службовими особами ТУ ДБР в м. Києві допущено бездіяльність, передбачену у ч. 1 ст. 303 КПК України, тому у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 необхідно відмовити. При цьому, закон не забороняє повторне звернення зі скаргами до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1