УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30.08.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30.08.2024.

Скарга мотивована тим, що 30.08.2024 ОСОБА_3 подала заяву до Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про вчинення кримінального правопорушення, а саме заволодіння транспортним засобом. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесено.

Заявник вважає дану бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконною, а тому просить зобов`язати уповноважену особу Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 30.08.2024.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явися, однак останнім надано до суду матеріали перевірки № 3873.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, заяви про злочин, матеріали перевірки, встановив наступне.

30.08.2024 ОСОБА_3 подала заяву до Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про вчинення кримінального правопорушення, а саме заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_3 просить відкрити кримінальне провадження відносно її чоловіка ОСОБА_4 та притягти його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України або ст. 356 КК України, оскільки останній без дозволу взяв автомобіль TOYOTA CAMRY, 2004 року, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та придбаний за кошти останньої.

Відповідно до матеріалів перевірки № 3873 звернення ОСОБА_3 зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області за № С-449/231 від 02.09.2024 та у ІКС ІПНП за № 8886. Під час розгляду вказаного звернення було опитано ОСОБА_4 , який пояснив, що з ОСОБА_3 з 2018 року перебувають у шлюбі, на даний час шлюб не розірваний, автомобіль TOYOTA CAMRY, 2004 року, НОМЕР_1 він придбав за власні кошти під час шлюбу. Враховуючи, що 30.08.2024 ОСОБА_3 повідомила йому, що більше не бажає проживати ним однією сім`єю, ОСОБА_4 зібрав свої речі та забрав вказаний автомобіль, який придбав за власні кошти. Жодних протиправних дій останній відносно дружини не вчиняв. Також з ОСОБА_4 було проведено бесіду профілактичного характеру, попереджено про кримінальну, адміністративну та цивільно-правову відповідальність, також роз`яснено положення ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства».

В ході розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що питання, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 носять цивільно-правовий характер.

Враховуючи викладене, відомості до ЄРДР не внесено, про що повідомлено ОСОБА_3 листом від 10.09.2024 за № С-449/23/24.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У скарзі заявник порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР по факту вчинення кримінальних правопорушень, однак зі змісту заяви слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

З огляду на вказаний заявником характер правовідносин, які склались між нею та чоловіком, які перебувають на момент розгляду скарги в шлюбі, вбачається належність даних відносин до категорії цивільно-правових.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Беручи до уваги, що заявником не вичерпані цивільно-правові засоби судового захисту від імовірних порушень її прав та законних інтересів, звернення в даному випадку за захистом в порядку кримінального судочинства є передчасним і таким, що не відповідає заявленій меті, та, в свою чергу, не порушує дискрецію суду у вирішенні даних питань в іншому порядку, ніж в порядку кримінального судочинства.

Незважаючи на те, що заявник вважає заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що внесення відомостей про злочин до ЄРДР по заяві, в якій відсутні ознаки складу злочину є передчасним, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30.08.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя