Справа № 615/996/24
Провадження № 1-кп/615/86/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області об`єднане кримінальне провадження № 0000108 від 31.03.2024, № 0000161 від 18.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельникове Валківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23 березня 2000 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 14 КК України призначено примусове лікування від алкоголізму, звільнений 23 березня 2005 року за відбуттям строку покарання;

- 15 червня 2006 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01 червня 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці 2 дні;

- 28 грудня 2011 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 03 березня 2015 року за відбуттям строку покарання;

- 30 жовтня 2015 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 395, 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 08 лютого 2016 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307, 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 09 жовтня 2020 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 7 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07 жовтня 2023 року № 329 ОСОБА_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 , для подальшого проходження військової служби за призовом з 07 жовтня 2023 року, зараховано і призначено на посаду заступника командира бойової навідника оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 121100А, ШПК «молодший сержант».

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане із проникненням до приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_3 , будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, після відбування покарання на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову, повторно, вчинив корисливий злочин проти власності у період дії воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:

15 лютого 2024 року, зранку, ОСОБА_3 знаходився в АДРЕСА_1 .

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_3 переліз через металеву огорожу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим незаконно проник на його територію.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 маючи ціль незаконної наживи та збагачення, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, шляхом відкриття запираючого пристрою вхідних дверей будинку проволокою, незаконно проник у житлове приміщення, що належить ОСОБА_6 .

Знаходячись у приміщенні вказаної будівлі, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку електричного мотору радянського виробництва 2.2 кВт на 950 об/хв, вартість якого згідно висновку експерта № 3024 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, від 15 квітня 2024 року, склала 2 166 гривень, мідного кабелю ВВГ 4х25 нг 33КМ, довжиною 20 метрів, вартість якого згідно висновку експерта № 3024 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, від 15 квітня 2024 року, склала 4 550 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3024 від 15 квітня 2024 року на загальну суму 6716 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 15 лютого 2024 року він переліз через металеву огорожу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та проник у житло, звідки здійснив крадіжку електричного мотору радянського виробництва та мідного кабеля, довжиною 20 м. Після чого, разом з викраденим майном покинув вказаний будинок та викрадене майно продав.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі. Також, в заяві зазначає, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, який кваліфікується судом за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 має середню освіту, військовослужбовець, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружений, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності. Згідно листа Харківської міської медичної частини № 27 Філії ДУ "ЦОЗ ДКВС України" у Луганській та Харківській областях № 2603/26.10/ХК-24-вих від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 в тому числі має діагноз: ВІЛ інфекцію ІV клінічну стадію, МЛС-ТБ (15.05.2024) Риф-ТБ (29.04.2024) в/частки правої легені (інфільтративний) ІНФОРМАЦІЯ_2 (H, R, E, Z), фТМЧІІ-, Гіст0, ДН І ст., вторинна анемія І ст.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій.

В обвинувальному акті зазначена обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують покарання, визнаються в тому числі вчинення злочину особою повторно.

Вчинення злочину особою повторно визнається судом обставиною, що обтяжує покарання, у тому разі, коли така кваліфікуюча ознака, як повторність, не передбачена законодавцем у диспозиції статті й відсутня в юридичному формулюванні обвинувачення. У такому разі повторність береться до уваги судом на загальних підставах, як обставина, що обтяжує покарання.

Як вже було встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, за цим вироком обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а тому суд не визнає обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як вчинення злочину повторно.

Інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодружений, будь-яких осіб на утриманні не має, інкримінований злочин вчинив маючи судимість за вчинення злочину проти власності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № 3024 від 15 квітня 2024 року у розмірі 3 786,40 грн, виходячи з положень ст. 124 КПК України, суд покладає на обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 21 липня 2024 року (справа № 615/1042/24, номер провадження 1-кс/615/310/24) застосовано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на строк у межах строку досудового розслідування починаючи з 20 липня 2024 року по 07 серпня 2024 року включно, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року до 17 листопада 2024 року включно.

Як вбачається зі змісту ухвали від 21 липня 2024 року, 20.07.2024 року о 18 год 25 хв ОСОБА_3 затриманий на підставі ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 12.07.2024 року по справі № 615/1042/24 (провадження № 1-кс/615/309/24), про що складений протокол затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 липня 2024 року (дата затримання) по 13 листопада 2024 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 14 листопада 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання попереднє ув`язнення з 20 липня 2024 року (дата затримання) по 13 листопада 2024 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: моток мідних проводів вагою 2,7 кг, мотки мідних проводів вагою 1 кг, які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3024 від 15 квітня 2024 року у розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1