Справа № 632/1789/23
провадження № 1-кп/632/107/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває наведене вище кримінальне провадження.

Під час судового засідання, яке відбулося 21 жовтня 2024 року, обвинувачений ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України подав заяву про відвід одного із прокурорів, який приймає участь у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , пославшись на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Заява про відвід вмотивована тим, що прокурор ОСОБА_3 , під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, ОСОБА_6 , обґрунтував клопотання неіснуючими доказами, що є неприпустимими діями з боку сторони обвинувачення. Разом із цим прокурор в ході судового провадження заявляючи про тривалість його, обвинуваченого, злочинної діяльності, причетність до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та наявність доказів, жодних беззаперечних доказів, що доводять його вину, суду не надав. Не містять таких даних як відеозаписи з камер відеоспостереження, так і матеріали НС(Р)Д. Окрім того, прокурор не маючи обґрунтованих доказів причетності обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, на протязі року, при вирішенні питань про продовження строку тримання під вартою, подає щоразу одне і те саме клопотання, в якому змінює лише дату, що є порушенням норм продовження строку тримання під вартою, оскільки провина його не доведена жодними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заяву про відвід прокурора підтримали з наведених у ній підстав.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви про відвід пославшись на її безпідставність.

При цьому прокурор зазначив, що наведені у ній доводи жодним чином не свідчить про його упередженість.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого відводу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення і на якого п. 1 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України покладено функцію підтримання публічного обвинувачення в суді.

Правовий інститут відводу є механізмом, спрямованим забезпечити виконання прокурором своїх професійних обов`язків об`єктивно, неупереджено та без будь-яких форм дискримінації. Правові підстави для відводу прокурора визначені ч. 1 ст. 77 КПК України.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 5 ст. 80 КПК України відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивований.

Серед підстав для відводу прокурора, визначених у ст. 77 КПК України, за яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, поміж іншого передбачено, існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Основні мотиви заяви про відвід пов`язані з оцінкою процесуальних дій прокурора у даному кримінальному провадженні та доказів, які надані стороною обвинувачення.

Однак такі доводи обвинуваченого стосуються оцінки процесуальних дій прокурора та доказів, що є завданням суду, яке вирішується судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, заявлення прокурором клопотань в межах наданих йому повноважень та долучення прокурором доказів, які містять інформацію про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, не може свідчити про його упередженість і, як наслідок, не тягне за собою усунення прокурора від участі у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що свідчить про те, що сторона захисту не позбавлена можливості надати суду докази, які на її думку, свідчать про невинуватість обвинуваченого.

Таким чином, у зв`язку з тим, що будь-яких переконливих доводів на підтвердження наявності передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України обставин, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 не наведено, у задоволенні його заяви про відвід прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 369, 372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1