ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги директора ТОВ «Українка» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, в якій він просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури невідкладно внести відомості, викладені в його заяві від 11.09.2024, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, що 11.09.2024 ним була подана до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, а саме перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу.

У подальшому, 12.11.2024 ОСОБА_2 отримав листа від НАБУ №131-294/33280 від 06.11.2024, в якому повідомлялося, що за результатом розгляду його заяви від 11.09.2024 (яку було переслано від САП) не встановлено достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, про що заявника проінформовано листом НАБУ від 12.07.2024 №112-288/19912, тож підстави для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.09.2024 відсутні.

Отже, станом на час звернення зі скаргою до слідчого судді, відомості, які містяться в заяві від 11.09.2024, до ЄРДР не внесено. Вказані дії заявник вважає неправомірними.

Зазначені обставини стали підставою для звернення заявника до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, в порядку ст. 303 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_2 просить суд зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 11.09.2024 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Положеннями ч. 1 ст. 33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Статтею 365 КК України встановлено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу. Однак, склад злочину, передбачений ст. 365 КК України, не підсудний Вищому антикорупційного суду.

З огляду на зазначене, скарга на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, передбачений ст. 365 КК України, відповідно до положень ст.331 КПК України, не підсудна Вищому антикорупційному суду та має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди, а також Вищий антикорупційний суд. При цьому підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена КПК України, як суду першої інстанції, апеляційної інстанції та слідчих суддів поширюється виключно на кримінальні провадження, визначені ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.

Правила підсудності судових справ встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті. Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.

Слід також врахувати, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом.

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Отже, перевіривши й оцінивши відомості, зазначені у скарзі ОСОБА_2 з метою постановлення законної і обґрунтованої ухвали, слідчим суддею встановлено непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.

Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено випадки, в яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається заявнику, зокрема, у випадку якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді.

Таким чином скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Окрім того варто додати, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, з системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 214, ч. 1 ст. 304 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, та полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, виходячи з правил обрахування процесуальних строків, передбачених ч. 2 ст. 115 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у строк, визначений годинами, є вчиненою з моменту спливу даного процесуального строку, в даному випадку з моменту закінчення останньої хвилини останньої години 24-годинного строку після отримання відповідної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У скарзі заявник зазначає, що 11.09.2024 ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до керівника САП. Проте жодних доказів на підтвердження таких доводів до скарги не додано. У той же час відомостей, які б підтверджували час отримання такої заяви уповноваженою особою матеріали скарги не містять.

До суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно згаданої заяви від 11.09.2024, ОСОБА_2 звернувся лише 20.11.2024, про що свідчить відмітка на конверті, в якому зазначена скарга надійшла до суду.

Варто зауважити, що строки, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, рахуються з моменту вчинення бездіяльності, тобто після спливу 24 годин з моменту отримання заяви про кримінальне правопорушення, а не з моменту коли заявник міг чи повинен був про неї дізнатися.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, заявником не надано доказів звернення до суду зі скаргою у строки, які встановлені законодавцем.

Слід наголосити, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Засада диспозитивності, серед іншого, передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (ч. 2 ст. 26 КПК України).

Поряд з цим, застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування. Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За наведених вище обставин скарга підлягає поверненню особі, яка її подала

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 33, 33-1, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора ТОВ «Українка» ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури повернути особі, яка її подала разом з копією цієї ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1