Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6259/24
Провадження №: 1-кп/332/620/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників кримінального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000222 від 04.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, яка має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштована, незаміжня, має малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-08.09.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17,000 гривень). На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, замінено покаранням у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.09.2023 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначений вирок набрав законної сили 03.11.2023.

В подальшому призначене ОСОБА_3 покарання відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023 у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 22.02.2024 замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт. Зазначена ухвала набрала законної сили 01.03.2024.

Після чого, 13.08.2024 ОСОБА_3 поставлена на облік до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області. Того ж дня, ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено правові наслідки за ухилення від відбування покарання згідно із ч. 2 ст. 389 КК України та видано направлення на КП «Титан», відповідно до якого вона повинна була приступити до відбування покарання у виді громадських робіт, не пізніше 14.08.2024.

В подальшому ОСОБА_3 прибула до КП «Титан» 13.08.2024, у зв`язку з чим було складено наказ № 384 від 13.08.2024 «Про відбування громадських робіт громадянкою ОСОБА_3 » та графіки виходу на роботу засудженої до громадських робіт у серпні-жовтні 2024. Згідно з наданим КП «Титан» відомостями ОСОБА_3 відпрацювала 28 годин, а саме 13.08.2024 - відпрацьовано 4 години, 29.08.2024 - відпрацьовано 4 години, 30.08.2024 - відпрацьовано 4 години, 16.09.2024 - відпрацьовано 4 години, 17.09.2024 - відпрацьовано 4 години, 15.10.2024 - відпрацьовано 4 години, 16.10.2024 - відпрацьовано 4 години.

Незважаючи на неодноразові попередження від 27.08.2024, 06.09.2024, 27.09.2024, 30.09.2024, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що вона зобов`язана відбути покарання, визначене ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 , відповідно до якої покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначене ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023, замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного покарання, будучи неодноразово попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України, без поважних причин порушила графік відбування покарання та не з`явилась для відбування покарання з 14.08.2024 по 28.08.2024, з 02.09.2024 по 13.09.2024, з 18.09.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 14.10.2024, з 17.10.2024 по 25.10.2024, тим самим умисно ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт, відпрацювавши лише 28 годин громадських робіт. Невідбута частина покарання складає 212 годин громадських робіт.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, посилаючись на те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До обвинувального акта також долучена письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачена зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Крім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. У зв`язку із чим просить розглядати обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000222 від 04.10.2024 без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, яка надала свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинувачена ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнала у повному обсязі.

Судом встановлені обставини, які підтверджують встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної особи та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, незаміжня, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, дільничним офіцером поліції СП відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області охарактеризована позитивно. Суд також приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-IX.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України в редакції цього закону передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не призначається особам, що мають дітей віком до 14 років.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 має малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що унеможливлює застосування до неї покарання у виді обмеження волі.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує особу винної, обставину, що пом`якшує її покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини 2 статті 389 КК України у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених частиною 2 статті 59-1 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України суд до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, враховуючи, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід, стосовно обвинуваченої не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2023 та ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024, виходячи із передбаченого ст. 72 КК України співвідношення, що одному дню пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) днів з покладенням на неї згідно з ч. 2 ст. 59-1 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_3 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1