Справа № 274/7636/24
Провадження № 1-кп/0274/835/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань03.09.2024 за № 0000890, про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Бердичівського району Житомирської області, є громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

17.08.2024 близько 15 години 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у маршрутному автобусі № 2, який рухався по вул. Житомирській у м. Бердичеві Житомирської області в напрямку зупинки громадського транспорту ТОВ "ШКІРЗАВОД "ВЕЛЕС", помітив на підлозі поблизу пасажирських сидінь мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 10 Pro 8/256 Гб» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який напередодні, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, був втрачений потерпілим ОСОБА_6 .

В цей же день, час, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 10 Pro 8/256 Гб», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей самий день, час та місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-IX від 12.08.2024, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 10 Pro 8/256 Гб» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 5678 грн. 83 коп., чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 жодних дій, спрямованих на пошук власника вказаного мобільного телефону, а також дій, спрямованих на повернення викраденого майна власнику, не вчинив, місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

24.09.2024 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України та узгоджують покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловила думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості. Щодо визначення тривалості іспитового строку обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому діянні визнав повністю; обвинувачений підтвердив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер висунутих йому обвинувачень, вид і міру покарання, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України; обвинувачений повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено добровільно.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні висловив думку щодо можливості затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості із призначенням винній особі покарання, узгодженого сторонами угоди. Вважав за доцільне визначити іспитовий строк обвинуваченому тривалістю один рік.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Провадження не здійснюється щодо юридичної особи.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, у якій не заперечував проти укладення між прокурором та ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості. Зазначив, що шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Тобто, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру (18.09.2024) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді, у відповідності до цих вимог, зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , воно не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_5 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (який є неодружений, непрацевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів - психіатра та нарколога, раніше не судимий).

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він впродовж визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1514 грн. 56 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової товарознавчої експертизи (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA0006797; код класифікації доходів: 24060300).

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.09.2024 у справі № 274/7118/24, на мобільний телефон "Redmi Note 10 PRo" в корпусі чорного кольору, з чохлом чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 - після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

розписку «Техно майстер» № 117896 , видану 21.08.2024 о 17:37, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон "Redmi Note 10 PRo" в корпусі чорного кольору, з чохлом чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, повернути власнику - ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не могла бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1