Номер провадження 1-кп/243/1103/2024
Номер справи 243/9737/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 » грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 28 листопада 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу 4 механізованого батальйону Президентської бригади ім.. Богдана Хмельницького Військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 частина 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 лютого 2024 року № 57 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу 4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінально-протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Як наслідок, солдат ОСОБА_5 , 05 жовтня 2024 року близько 15 годин 15 хвилин у світлий час доби, маючи Посвідчення водія відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку судово-токсикологічного дослідження в крові 1.09%, в сечі 1.84%) та, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 , який на балансі військової частини не перебуває, рухався по проїжджій частині вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, яка має односторонній рух та дві смуги для руху в одному напрямку, з боку вул. Солодилова в напрямку вул. Комяхова, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 12.4, п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно яких:

-п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

-п. 12.9 (б) Водієві забороняється:

-перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил,

діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, недостатньо оцінивши дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості та оглядовості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, керуючи транспортним засобом у населеному пункті зі швидкістю рівною близько 100…105 км/год в районі будинку № 31 по вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, рухаючись для випередження попутних транспортних засобів виїхав на ліву смугу для руху. В той самий час, на ліву смугу для руху вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області в порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого:

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав мопед марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого трапилось зіткнення бокової передньої частини автомобіля марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 з боковою лівою частиною мопеда марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій мопеда марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та тулуба, відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів у м`які покрови голови потиличних ділянок, лінійних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, праву скроневу та лобну ділянку, забійної рани потиличної ділянки, садно обличчя, тупої травми грудної клітини та живота, множинних закритих лівобічних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розриву селезінки, множинних саден верхніх нижніх кінцівок, ускладнені травматичним шоком, лівобічним гемотораксом, гемоперітоніумом. Смерть останнього настала від поєднаної травми голови та тулуба з відкритою черепно-мозковою травмою, крововиливів у м`які покриви голови потиличних ділянок, лінійних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забійної рани потиличної ділянки, садно обличчя, тупої травми грудної клітки та живота з множинними закритими лівобічними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розриву селезінки, між отриманими тілесними ушкодженнями та причиною смерті існує прямий причинний зв`язок.

В умовах вказаної події, солдат ОСОБА_5 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної події за умови виконання ним вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

Допущені солдатом ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Після оголошення прокурором короткого викладу Обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, поставлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 частина 3 КК України він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор, потерпіла ОСОБА_4 обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 від оголошення вступної промови відмовилися.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодилися.

Судом у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор, потерпіла ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 частина 3 КК України він визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у Обвинувальному акті.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений повністю відшкодував їй спричинену матеріальну та моральну шкоду і ніяких претензій вона до нього не має. Просить покарати обвинуваченого ОСОБА_5 на розсуд суду.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ст.286-1 частина 3 КК України знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 286-1 частина 3 КК України тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 частина 3 КК України, а саме: солдат ОСОБА_5 , 05 жовтня 2024 року близько 15 годин 15 хвилин у світлий час доби, маючи Посвідчення водія відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку судово-токсикологічного дослідження в крові 1.09%, в сечі 1.84%) та, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 , який на балансі військової частини не перебуває, рухався по проїжджій частині вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, яка має односторонній рух та дві смуги для руху в одному напрямку, з боку вул. Солодилова в напрямку вул. Комяхова, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 12.4, п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно яких:

-п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

-п. 12.9 (б) Водієві забороняється:

-перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, недостатньо оцінивши дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості та оглядовості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, керуючи транспортним засобом у населеному пункті зі швидкістю рівною близько 100…105 км/год в районі будинку № 31 по вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, рухаючись для випередження попутних транспортних засобів виїхав на ліву смугу для руху. В той самий час, на ліву смугу для руху вул. Вокзальна у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області в порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого:

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав мопед марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого трапилось зіткнення бокової передньої частини автомобіля марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 з боковою лівою частиною мопеда марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій мопеда марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та тулуба, відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів у м`які покрови голови потиличних ділянок, лінійних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, праву скроневу та лобну ділянку, забійної рани потиличної ділянки, садно обличчя, тупої травми грудної клітини та живота, множинних закритих лівобічних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розриву селезінки, множинних саден верхніх нижніх кінцівок, ускладнені травматичним шоком, лівобічним гемотораксом, гемоперітоніумом. Смерть останнього настала від поєднаної травми голови та тулуба з відкритою черепно-мозковою травмою, крововиливів у м`які покриви голови потиличних ділянок, лінійних переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, забійної рани потиличної ділянки, садно обличчя, тупої травми грудної клітки та живота з множинними закритими лівобічними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розриву селезінки, між отриманими тілесними ушкодженнями та причиною смерті існує прямий причинний зв`язок.

В умовах вказаної події, солдат ОСОБА_5 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної події за умови виконання ним вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

Допущені солдатом ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 та учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, наслідків для потерпілої юридичної особи, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 частини 1 ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась ( Ухвала колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року).

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (Постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен бути підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. ( Постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 07 жовтня 2020 року, справа № 347/1360/17).

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 частина 3 КК України, докладно розповів про відомі йому події вчинення кримінального правопорушення. Критично поставився до вчиненого та пояснив, що дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до частини 1 статті 67 КК України судом не встановлено.

Висновок органу пробації не має для суду наперед встановленої сили, оскільки досудова доповідь органом пробації складається лише з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує особу обвинуваченого, а у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 така інформація відображена у достатньому обсязі.

Вказані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, задовільно характеризується за місцем служби, однак в результаті вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки смерть потерпілого ОСОБА_8 , що є неповоротною втратою, а також у відповідності до ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю», суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що потерпіла ОСОБА_4 не наполягає на суворій мірі покарання для обвинуваченого і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вимог ст. 69 КК України, виходячи з наступного.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Підстав для застосування норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Також суд зауважує, що у відповідності до статті 75 Кримінального кодекс України не передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспорту особами, які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також вважає за необхідне призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у виді «позбавлення права керувати транспортними засобами», передбачене санкцією ст. 286-1 ч. 3 КК України, оскільки встановлено, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При цьому, суд виходить із того, що вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_5 , хоча вчинений з необережності, разом з тим, сідаючи за кермо транспортного засобу обвинувачений ОСОБА_5 не міг не розуміти значення своїх дій та міг передбачити їх негативні наслідки. Тобто обвинувачений, сідаючи за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, не міг не розуміти, що він піддає загрозі як своє життя так і життя інших учасників дорожнього руху. Саме цей стан - стан алкогольного сп`яніння сприяв тому, що обвинувачений не впорався з керуванням автомобіля та вчинив кримінальне правопорушення.

05 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/6998-ІТ від 06 жовтня 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 1591 грн 80 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7314-ІТ від 25 жовтня 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 2387 грн 70 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7313-ІТ від 28 жовтня 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 2387 грн 70 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/7312-ІТ від 29 жовтня 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 2387 грн 70 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/8269-ІТ від 25 листопада 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 2387 грн 70 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи за Висновком експерта № СЕ-19/105-24/8554-ІТ від 26 листопада 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000604, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року складають 2387 грн 70 коп.

У відповідності до вимог частини 4 статті 174 КПК України «Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові».

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року на: автомобіль марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 , 2002 року випуску, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , АДРЕСА_3 . Перебував під керуванням номера обслуги зенітно ракетного взводу 4-го механізованого батальйону Президентської бригади ім. Богдана Хмельницького Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року на: мопед марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк п`ять років з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально виконавчої установи закритого типу, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі п.п «а» пункту 1, частини 1, частини 5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати ОСОБА_10 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 05 жовтня 2024 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день тримання в дисциплінарному батальйоні дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_10 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою» із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 з дислокацією у АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/6998-ІТ від 06 жовтня 2024 року у розмірі 1591 грн 80 коп. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна грн 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/7314-ІТ від 25 жовтня 2024 року у розмірі 2387 грн 70 коп. ( дві тисячі триста вісімдесят сім одна грн 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/7313-ІТ від 28 жовтня 2024 року у розмірі 2387 грн 70 коп. ( дві тисячі триста вісімдесят сім одна грн 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/7312-ІТ від 29 жовтня 2024 року у розмірі 2387 грн 70 коп. ( дві тисячі триста вісімдесят сім одна грн 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/8269-ІТ від 25 листопада 2024 року у розмірі 2387 грн 70 коп. ( дві тисячі триста вісімдесят сім одна грн 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, номеру обслуги 3 відділення зенітного ракетного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової інженерно транспортної експертизи по кримінальному провадженню № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-24/8554-ІТ від 26 листопада 2024 року у розмірі 2387 грн 70 коп. ( дві тисячі триста вісімдесят сім одна грн 70 коп.).

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року на: автомобіль марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 , 2002 року випуску, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , АДРЕСА_3 . Перебував під керуванням номера обслуги зенітно ракетного взводу 4-го механізованого батальйону Президентської бригади ім. Богдана Хмельницького Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року на: мопед марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 .

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «FORD» моделі «TRANSIT» р/н НОМЕР_2 , 2002 року випуску, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , АДРЕСА_3 . Перебував під керуванням номера обслуги зенітно ракетного взводу 4-го механізованого батальйону Президентської бригади ім. Богдана Хмельницького Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 жовтня 2024 року,що зберігається на майданчику тимчасово затриманих машин Відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Відродження,1 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_9 .

Речові докази по справі, а саме: мопед марки «Viper» моделі «ЕХ50С» реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 , який залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 жовтня 2024 року,що зберігається на майданчику тимчасово затриманих машин Відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Відродження,1 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілій ОСОБА_4 .( АДРЕСА_4 ).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1