Справа № 190/2424/24
Провадження №1-в/190/408/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника установи - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2022 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав і просить його задовольнити.

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просив привести вирок у відповідність до діючого законодавства.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.ч.1, 3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. Цим вироком ОСОБА_5 засуджений зокрема за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, чим заподіяно потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 508 грн. 50 коп. Подія злочину відбулась 17.02.2021 року. Вирок набрав законної сили 02.11.2023 року.

Згідно протоколу затримання особи, 05.01.2024 року ОСОБА_5 затриманий на підставі вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 року ця сума становила 2270,00 грн..

Отже враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року своїми діями, які виразились в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.2 ст.185 КК України заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму, що є меншою, двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270,00 грн.), він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за данне кримінальне правопорушення.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_5 є таким, що підлягає задоволенню.

Водночас, варто зазначити, що Закон України №3886-ІХ не застосовується до злочинів, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.1, ч.3 ст.357 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо декриміналізації його діяння за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року .

ОСОБА_5 вважати засудженим за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року за ч.1, ч.3 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2018 року, за правилами ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2023 року, залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1