ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1769/24 Справа № 202/6324/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , який дії в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.1, 11, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

10 вересня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №000749 від 11.04.2024 року, звернувся старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженим прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому порушувалося питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, без визначення застави.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 09 листопада 2024 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- не відлучатися із АДРЕСА_3 , в якому він постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування);

- не спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_7 строком на два місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді в частині надання права на внесення застави у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею та в подальшому колегією суддів Дніпровського апеляційного суду підтверджено обґрунтованість підозри пред`явленої 15.06.2024 року, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу із включенням права внесення застави у відповідності до п.п.1,2,3,4,5,7,12 ч.1 ст.178 КПК слідчим суддею не враховано: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема, відсутність у нього утриманців; відсутність постійного місця роботи та навчання; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі, у зв`язку з його доступом до зброї та наявності відповідного дозволу на володіння зброї.

При цьому вважає, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами норм закону і правовим позиціям ЄСПЛ. Також у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_7 не обмежений у пересуванні, фінансових ресурсах, засобах комунікації для здійснення незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема, шляхом вмовляння, підкупу, погроз.

У той-же час, у разі внесення застави у будь-якому розмірі для ОСОБА_7 ризик її втрати шляхом звернення стягнення у дохід держави не є співмірним з можливістю визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі та відшкодування завданих потерпілим матеріальних збитків.

До того ж слід прийняти до уваги, що замовник ОСОБА_10 та співвиконавець ОСОБА_11 перебувають у розшуку, та, у випадку внесення застави щодо ОСОБА_7 , в тому числі і внесення такої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 чи іншими довіреними особами, можуть здійснити необхідні заходи щодо його укриття від органів слідства та суду, оскільки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності напряму загрожує останнім притягненням до кримінальної відповідальності та понесення відповідного покарання за скоєння злочину.

З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року та постановити нову, якою у повному обсязі задовольнити клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, а також формальним підходом до розгляду клопотання.

В обґрунтування зазначає, що наведені в повідомленні про підозру обставини не підтверджуються жодними доказами, а ті докази, які є в матеріалах справи, зокрема, заява про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого, протокол слідчого експерименту від 22.05.2024 року, протокол огляду оптичного носія інформації, висновок експерта №147 від 05.06.2024 року, протокол огляду оптичного диску з відеокамер спостереження, ніяким чином не підтверджують причетність ОСОБА_7 до подій про які йдеться в повідомленні про підозру.

Крім того, посилаючись на практику ЄСПЛ, вважає, що наведені стороною обвинувачення у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК також не підтверджуються жодними доказами, є надуманими та прокурором не обґрунтовано неможливість застосування стосовно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Аргументує тим, що ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду можливо запобігти застосувавши більш м`який запобіжний захід, ризик знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення втратив свою актуальність, так як речові докази вже віднайдені стороною обвинувачення та знаходяться в камерах зберігання або спеціально обладнаних майданчиках, доступу до яких ОСОБА_7 немає, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні значно зменшився зважаючи на те, що всі підозрювані, потерпілі та свідки вже допитані та запобігти даному ризику можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримання від спілкування з цими особами, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення спростовується даними, які характеризують особу підозрюваного та фактом того, що він жодного разу до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався.

Однак під час розгляду клопотання вищевказаним обставинам слідчий суддя не надав належної правової оцінки та не взяв до уваги докази сторони захисту, а саме висновки експерта та відео-докази.

Також вказує, що при визначенні розміру застави судом не було належним чином враховано майновий стан підозрюваного та його родичів, зокрема того, що мати підозрюваного працює медсестрою із заробітною платою 15 000 грн, батько в готелі із заробітною платою 20 000 грн, брат підозрюваного та сам ОСОБА_7 займаються торгівлею речами через мережу інстаграм та мають дохід 30 000-35 000 грн, а цивільна дружина є майстром манікюру та має дохід у розмірі 15 000 грн. Тобто сумарний дохід сім`ї ОСОБА_7 за місяць складає 110 000 грн та для того, щоб внести визначений слідчим суддею розмір застави вся сім`я підозрюваного має працювати більше ніж півтора роки та не витрачати свої доходи на їжу, сплату комунальних послуг, одяг та інші базові потреби. Таким чином, сторона захисту стверджує, що розмір застави є непомірно великим для ОСОБА_7 , унеможливлює його сплату родичами підозрюваного, а тому підлягає зменшенню з урахуванням майнового стану підозрюваного та його родини.

Враховуючи вищевикладене захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без права внесення застави, водночас заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного на підтримку доводів поданої захисником апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або зменшити розмір застави до 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, водночас заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано у повному обсязі, з огляду на наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, про наявність яких свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання не має, нерухомого майна не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, що дає йому змогу переховуватися у будь-якому регіоні України, а також те, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків та потерпілого, у зв`язку з чим він без будь-яких перешкод, шляхом погроз, підкупу або умовлять, зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі. У той-же час, ризик незаконного впливу на потерпілого обумовлений також і тим, що показання потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з метою схилити його не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-9).

Водночас, колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК, тобто можливості підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Так, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить той факт, що ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не вчинили усії дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця та в ході телефонної розмови інформували ОСОБА_10 про невідворотність від доведення плану до кінця.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК та недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.1, 11, 12 ч.2 ст.115 КК є неспроможними, оскільки при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання про його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська при застосуванні запобіжного заходу ризиків.

Отже, визначені ч.5 ст.199 КПК підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі сторона захисту, у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу на більш м`який у вигляді нічного домашнього арешту, на чому наполягала сторона захисту під час апеляційного розгляду, оскільки такий запобіжний захід на даній стаді кримінального провадження не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та буде недостатнім стримуючим фактором для встановлених ризиків.

Разом з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо недотримання слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК під час визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з такого.

11.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1,11,12 ч. 2 ст. 115 КК.

15.06.2024 о 16:45 годині ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч.1 ст.615 КПК, та того-ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.1, 11, 12 ст.115 КК.

17.06.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 15 червня 2024 року до 13 серпня 2024 року, без визначення розміру застави.

08.07.2024 ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2024 року залишено без змін.

06.08.2024 постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 11.04.2024 за підозрою ОСОБА_7 до трьох місяців.

12.08.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 35 днів, тобто до 15 вересня 2024 року, без визначення розміру застави.

02.09.2024 ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024 року залишено без змін.

11.09.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000749 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.1, 11, 12 ч.2 ст.115 КК, до п`яти місяців, тобто до 15.11.2024 року.

З огляду на зміст клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів (а.с.1-9), колегія суддів також враховує, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 закінчувався 16 вересня 2024 року, однак, для завершення проведення досудового розслідування необхідно провести та завершити слідчі та розшукові дії, зокрема: отримати доступ до матеріалів кримінального провадження висновок експертизи з технічного дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису; вжити додаткових заходів щодо встановлення місцезнаходження автомобіля марки Volkswagen Toureg, д.н.з. НОМЕР_1 , пристрою на який здійснено відеозапис, на якому зафіксовано обставини кримінального правопорушення, зброю, яка є знаряддям вчинення злочину у кримінальному провадженні; додатково допитати у якості підозрюваного ОСОБА_7 щодо наданих під час апеляційного оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою пояснень з приводу обставин кримінального правопорушення; прийняти рішення про зміну раніше повідомленої підозри; провести інші слідчі дії, які будуть визнані як необхідні під час проведення досудового розслідування; виконати вимоги ст.290 КПК та надати доступ до матеріалів усім сторонам кримінального провадження; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування у чинному кримінальному провадженні; вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, роль підозрюваного у його вчиненні, продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, колегія суддів вважає, що на даній стадії кримінального провадження відсутня можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки він не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року скасувати на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411, ч.1 ст.412 КПК, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, відповідно до положень ст.183 КПК, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 197 та 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, п.п.1, 11, 12 ч.2 ст.115КК задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4