УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000747 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у невстановленому місці на території Вінницької області, переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення, вступили в попередню змову, з метою вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням об`єктами нерухомості на території міста Вінниця з їх подальшим відчуженням добросовісним набувачам та одержання коштів від продажу.

Приступивши до реалізацій свого спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи розпочали виконувати злочинну діяльність спрямовану на заволодіння чужим майном, яка складалася із наступних основних дій: підшукання осіб з числа найбільш вразливих верств населення, які мають у власності нерухоме майно; створення умов, за яких потерпілі готові передати у власність своє нерухоме майно або кошти від його продажу; підготовка необхідних документів для продажу нерухомого майна потерпілих; підшукання покупців нерухомого майна потерпілих; здійснення відчуження нерухомого майна потерпілого під контролем учасників злочину або переоформлення права власності на підконтрольних осіб шляхом укладення угод на підставі довіреностей; здійснення привласнення грошових коштів, отриманих від продажу нерухомого майна або заволодіння таким нерухомим майном.

На початку липня 2024 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи, діючи згідно заздалегідь розробленого спільного злочинного плану, підшукали громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сам мешкає у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зловживає спиртними напоями.

В свою чергу, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи визначили предметом свого злочинного посягання вищезазначений будинок із господарськими будівлями та спорудами в цілому, що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_7 продовжуючи діяти за попередньою змовою з іншими учасниками, приблизно в середині липня поточного року, точна дата та час не встановлені, з метою позбавлення ОСОБА_9 можливості спілкування з іншими особами з приводу продажу свого будинку, а також подальшого полегшення процесу пошуку покупців на вказаний будинок та введення потерпілого в оману запропонував йому роботу в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, при цьому пообіцяв щомісячну заробітну плату в розмірі 15 000 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_9 , не будучи обізнаний про незаконні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб щодо незаконного заволодіння його будинком, при цьому перебуваючи в уразливому стані, погодився на пропозицію ОСОБА_7 .

Наступного дня, точна дата та час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_7 на автомобілі VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_9 до селища Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, де біля магазину «М`ясний майстер» за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вул. Героїв України, 53 зустрілись з ОСОБА_8 , який у подальшому на своєму автомобілі «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_2 відвіз ОСОБА_9 до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_10 - матері ОСОБА_6 .

Продовжуючи діяти спільно за попередньою змовою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 періодично відвідували ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, з метою нагляду за останнім, а також його забезпечення продуктами харчування та спиртовими напоями.

Впродовж періоду часу перебування ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами вживалися заходи щодо відновлення паспорта громадянина України ОСОБА_9 , який їм був необхідний для вчинення подальших нотаріальних дій пов`язаних з наданням права розпорядження майном останнього, у зв`язку з чим ОСОБА_8 у не встановлену на теперішній дату та час відвіз ОСОБА_9 на автомобілі марки «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_2 до Крижопільського сектору УДМС у Вінницькій області, з метою відновлення паспорта громадянина України.

У зв`язку з тим, що оформлення нового паспорту громадянина України потребувало певного часу його виготовлення, ОСОБА_8 на автомобілі марки «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_2 відвіз ОСОБА_9 до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та продовжував забезпечувати потерпілого їжею та спиртовими напоями.

Разом з тим, в цей період часу, ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, здійснювали прибирання території домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою покращення його візуального стану для подальшого продажу, а також вживали заходів з підготовки, збору та оформлення відповідних документів необхідних для подальшого продажу будинку.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, продовжуючи діяти спільно за попередньою змовою, з метою позбавлення ОСОБА_9 права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належить останньому та подальшим його незаконним заволодінням, 02.08.2024 ОСОБА_8 на власному автомобілі марки «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_2 привіз ОСОБА_9 , який перебував в уразливому стані, а саме у стані алкогольного сп`яніння, до офісного приміщення нотаріуса ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де будучи введеним ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в оману щодо дійсного змісту наданих йому на підпис документів, не розуміючи дійсні правові наслідки своїх дій, під контролем даних осіб здійснив підписання від свого імені довіреність (номер у реєстрі нотаріальних дій № 2724 від 02.08.2024, бланк НОМЕР_3 ) про надання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично являється співмешканкою ОСОБА_6 , права передоручення повноважень третім особам на придбання (купівлю) будь-якого нерухомого майна на території Вінницької області, підписувати договори купівлі-продажу, реєструвати право власності, отримувати договори купівлі-продажу, отримувати реєстраційні документи про реєстрацію права власності при потребі підписувати попередні договори купівлі-продажу, договори про внесення змін і доповнень, договори про розірвання вищевказаних договорів на умовах на її власний розсуд.

У подальшому, після того, як ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, шляхом обману, скориставшись уразливим станом та необізнаністю потерпілого ОСОБА_9 , вивезли останнього у невідомому напрямку.

Таким чином, злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб полягав у отриманні від потерпілого ОСОБА_9 доручення на право розпорядження його нерухомим майном, зокрема майном, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , проте нотаріус ОСОБА_11 не зазначила у дорученні зазначене право, у зв`язку із чим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

У такий спосіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою з метою особистого незаконного збагачення, здійснили незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, а саме належним ОСОБА_9 . будинком за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 40 000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 02.08.2024 становить 1 645 560 гривень), що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який полягав у вчиненні умисних дій із введення ОСОБА_9 в оману щодо дійсного змісту вчиненого ним 02.08.2024 правочину, а також в організації подальшого переоформлення права власності на зазначений об`єкт нерухомості та одержання коштів від його подальшого продажу.

За вище викладених обставин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене у великих розмірах.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

1.Протоколом прийняття заяви про заволодіння нерухомим майном ОСОБА_9 шляхом обману від ОСОБА_13 відповідно до якого останній повідомляє, що невстановлені особи шляхом шахрайства можливо заволоділи нерухомим майном його двоюрідного брата ОСОБА_9 .

2.Протокол допиту свідка ОСОБА_13 відповідно до якого останній повідомляє про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

3.Письмовою заявою ОСОБА_9 про заволодіння нерухомим майном, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

4.Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 відповідно до якого останній повідомляє про обставини вчинення стосовно нього зазначеного кримінального правопорушення.

5.Протоколами проведення обшуків за місцями проживання фігурантів даного кримінального провадження від 22.08.2024 в ході яких було вилучено речі, предмети та документи, які є доказами у кримінальному провадженні.

6.протоколами про результати проведення НСРД, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до яких зафіксовано вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінованому їм кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України;

7) іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В подальшому, 26.08.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від трьох до восьми років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

?п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення. Вказаний факт підтверджується тим, що у останнього в ході обшуку автомобіля та за місцем проживання виявлено оригінали документів на третіх осіб, причетність яких на теперішній час встановлюється органом досудового розслідування;

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

?п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги майновий стан підозрюваного, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин там мав намір спричинити потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 645 560 гривень, що є більше ніж триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, таким чином є підстави вважати, що розмір застави зазначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатний забезпечити підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим, слід призначити підозрюваному заставу у розмірі шістсот шістдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на момент вчинення злочину складає 1 998 480 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 копійок) гривень.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він зареєстрований у АДРЕСА_3 , яке фактично суміжне з республікою Молдова, таким чином, останній може спробувати переховуватися за межами території України від органів досудового розслідування та суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він зареєстрований та проживає на території Вінницької області, що саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, і невиконання процесуальних обов`язків підозрюваним та до невиправданого затягування досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 27.08.2024 року, останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене у великих розмірах.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, з матеріалів клопотання та пояснень прокурора в судовому засіданні встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні інші особи. Враховуючи, що ОСОБА_6 відомі інші учасники правопорушення, останній може здійснювати вплив на співучасників вчинення кримінального правопорушення, яким також відомі обставини провадження, переконуючи їх давати неправдиві показання, а також узгоджувати показання між собою, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі персональні дані свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей, раніше не судимий. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 23.08.2024 старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 повідомлено ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000618 від 13.08.2024 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що свідчить про схильність особи до вчинення корисливих злочинів.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Щодо розміру застави 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зазначеної в клопотанні як альтернативний запобіжний захід, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення не обгрунтовано такий її розмір.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Своїми діями ОСОБА_6 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення, розуміючи суспільну небезпеку злочину, в умовах воєнного стану, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок, з метою незаконного збагачення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, характер вчиненого злочину в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, суспільний резонанс, розмір незаконного збагачення, який мав намір отримати підозрюваний, суд приходить до переконання, що розмір застави в сумі 1 645 560 гривень зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.

Визначення такого розміру застави також узгоджується з практикою ЄСПЛ, якою визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані підозрюваного, наявність іншого кримінального провадження за вчинення тяжкого, суспільно небезпечного корисного злочину, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, умисний корисливий мотив, в період дії воєнного стану, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 1 645 560 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та є спів мірною з вчиненим кримінальним правопорушенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 27.08.2024 по 25.10.2024 включно.

Одночасно визначити заставу у розмірі 1 645 560 (один мільйон шістсот сорок п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

?не відлучатися із населеного пункту, а саме: АДРЕСА_4 в якому проживає ОСОБА_6 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

?носити електронний засіб контролю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя