Справа № 357/4922/24
У Х В А Л А

07.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква об`єднані кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000097 від 07.01.2024, № 0001166 від 29.03.2024 № 0002400 від 10.07.2024 та № 0002198 від 26.06.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 із забороною ОСОБА_4 залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 18 березня 2024 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_4 проходив повз під`їзд АДРЕСА_3 . У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення майна, яке знаходилось в укритті (підвальному приміщенні) вказаного будинку. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, безперешкодно увійшовши до укриття, де шляхом вільного доступу вчинив крадіжку ножівки по деревині з гартованим зубом «450 мм, 55HRC INTERTOOL HT-3102» в кількості 1 шт. вартістю 108 гривень 08 копійок, ножівки по металу з полотном «300 мм INTERTOOL HT-3102» в кількості 1 шт. в комплекті з двома змінними полотнами вартістю 196 гривень 86 копійки, та за допомогою пасатижів, які приніс із собою, відрізав і викрав трижильний кабель перерізом 3х1,5мм кв. ВВГ нг довжиною 36 метрів вартістю 992 гривні 16 копійок, чим спричинив КП БМР «ЖЕК № 1» майнової шкоди на загальну суму 1297 гривень 06 копійок.Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому КП БМР «ЖЕК № 1» майнової шкоди на суму 1297 гривень 06 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження у справі за двома епізодами, клопотання уточнив та просив суд закрити кримінальне провадження за епізодом від 18.03.2024, потерпілим в якому є КП БМР «ЖЕК №1» у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачений ОСОБА_4 дане клопотання підтримав.

Прокурор не заперечувала проти закриття епізоду від 18.03.2024 в даному кримінальному провадженні з цих підстав.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого КП БМР «ЖЕК №1» направив до суду клопотання про розгляд кримінальної справи за відсутності представника потерпілого на базі наданих фактів та пояснень при судовому розгляді.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень даного Закону, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 1514 грн на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімуми відповідно 3028 грн.

Отже, викрадення чужого майна, у тому числі шляхом крадіжки, вартістю до 3028 грн включно, є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена 7 жовтня 2024 року Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку, та запитано його згоду на закриття провадження з таких обставин. Обвинувачений наполягав на закритті провадження в частині епізоду, заявленого його захисником, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття окремих епізодів відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а саме за епізодом, що мав місце 18.03.2024 відносно потерпілого КП БМР «ЖЕК №1» (сума майнової шкоди становить 1297 грн. 06 коп.)

Судовий розгляд за іншими епізодами необхідно продовжити в загальному порядку.

Долю речових доказів та витрат понесених у кримінальному провадженні, а також питання цивільних позовів інших потерпілих, щодо епізодів яких продовжується судовий розгляд, суд вирішуватиме під час ухвалення остаточного судового рішення у справі за всіма епізодами.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 350, 369-372 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001166 від 29.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001166 від 29.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом, що мав місце 18 березня 2024 року відносно потерпілого КП БМР « ЖЕК№1» (вартість майнової шкоди 1297 гривень 06 копійок) закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити судовий розгляд об`єднаних кримінальних провадженнях внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000097 від 07.01.2024, № 0002400 від 10.07.2024 та №0002198 від 26.06.2024 відносно ОСОБА_4 за іншими епізодами в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1