Провадження № 1-кп/638/1735/24
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630 від 09 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , контактний номер телефону НОМЕР_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , на початку квітня 2022 року, в денний час доби, точної дати та часу під час не встановлено, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який неодноразово продовжувався, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з метою збагачення, через незаперті двері проник до приміщення магазину автозапчастин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , при відсутності власника та інших осіб, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, викрав трубу приймальну на автомобіль ЗАЗ «Таврія», вартістю 291 грн. 67 коп., трубу приймальну на автомобіль ВАЗ 2108, вартістю 476 грн. 34 коп., трубу приймальну на автомобіль ЗАЗ «Славута», вартістю 575 грн. 27 коп., трубу замінник каталізатора з гофрою «Гофра глушителя 50х200 EuroEx EXTRA», вартістю 296 грн. 06 коп., резонатор «Videx» в кількості 7 шт., вартістю 651 грн. 48 коп. за 1 шт.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця скоєння правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6199 (шість тисяч сто дев`яносто дев`ять ) гривень 70 коп.

У судовому засіданні обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і про обставини вчинення інкримінованого йому злочину пояснив так, як це викладено в цьому вироку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Аналогічну заяву надав представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, одружений, але з його слів тривалий час з дружиною спільно не проживає, дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, є учасником бойових дій та зазнав у зв`язку з цим тортур з боку військовослужбовців російської федерації під час окупації м. Ізюм.

Обставинами, що пом`якшують покарання по справі суд визнає щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання по справі відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілої, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Суд вважає за можливе не обирати обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений.

Суд вважає за необхідне зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.05.2024.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 2633/24 від 24.05.2024 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 420,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 420, 00 грн. (чотириста двадцять грн. 00 коп.).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.05.2024 - зняти.

Речові докази: труба приймальна в кількості 3 шт., труба замінник каталізатора в кількості 1 шт., на якому мається маркування «Гофра глушителя 50х200 EuroEx EXTRA», резонатор в кількості 4 шт., на трьох з яких мається надпис «Videx» та на одному з яких мається наліпка з рукописним текстом «НОМЕР_3 ВАЗ Катализ. Видекс 255», резонатор «Videx» в кількості 2 шт., резонатор в кількості 1 шт. на корпусі якого мається рукописний текст «АМУЛЕТ», передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої ОСОБА_7 вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1