У Х В А Л А

про арешт майна

06.12.2024 м. Бар Вінницької області

Слідча суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000330 від 03.12.2024 про арешт майна,

УСТАНОВИЛА:

До провадження слідчої судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання сторони кримінального провадження, за погодженням з прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: сумку жіночу чорного кольору; жіночий гаманець чорного кольору; перепустку на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку № НОМЕР_1 ; стартовий пакет мобільного оператора «Лайф», мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade L8»; коробку від мобільного телефону синього кольору марки «ZTE Blade L8»; чеки на купівлю телефону і продуктів харчування, які було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № PSP4355985. У клопотанні зазначено, що майно було вилучене у ОСОБА_5 , та 03.12.2024 визнано речовими доказами. З метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на майно.

Слідчий просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна з метою збереження речових доказів та встановлення винних осіб.

Слідчий та власник майна були повідомлені про розгляд клопотання, у судове засідання не прибули. Слідчий подав заяву про неможливість явки у судове засідання, просив клопотання задовольнити.

Оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття учасників не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вирішив провести розгляд за відсутності учасників.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, та оглянувши матеріали досудового розслідування, слідчим суддею встановлено таке.

СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000330 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато на підставі повідомлення, що надійшло 03.12.2024 до ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від ОСОБА_6 про те, що 03.12.2024 близько 14:40 невідомі особи у магазині «Калина» у м. Бар Вінницької області у її доньки ОСОБА_4 вчинили крадіжку сумки, у якій перебували грошові кошти у сумі 5000 грн та банківська картка.

03.12.2024 під час проведення досудового розслідування було встановлено місце знаходження викрадених речей та проведено огляд місця події, а саме: частини вул. Каштанова поблизу будинку № 72 біля 4 під`їзду у м. Бар Вінницької області. Під час огляду, ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції: сумку жіночу чорного кольору; жіночий гаманець чорного кольору, у середині якого наявна перепустка на ім`я ОСОБА_4 ; банківську картку № НОМЕР_1 ; стартовий пакет мобільного оператора «Лайф», мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade L8»; коробку від вказаного мобільного телефону та чеки на купівлю телефону і продуктів харчування. Після завершення огляду місця події вказані речі були вилучені та поміщені до спеціального пакету Національна поліція України № PSP4355985. 03.12.2024 вилучене визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000330 від 03.12.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідча суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що вилучене майно за ознаками підпадає під п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто може бути предметом кримінального правопорушення, тому такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, зокрема, забезпечить наявність доказів та можливість їх дослідження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відтак, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: сумку жіночу чорного кольору; жіночий гаманець чорного кольору; перепустку на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку № НОМЕР_1 ; стартовий пакет мобільного оператора «Лайф», мобільний телефон синього кольору марки «ZTE Blade L8»; коробку від мобільного телефону синього кольору марки «ZTE Blade L8»; чеки на купівлю телефону і продуктів харчування, які було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № PSP4355985.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя