Справа № 214/6716/24
У Х В А Л А

про часткове задоволення клопотання прокурора

та про задоволення клопотання захисника

03 жовтня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 23 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Усудовому засіданні прокурор просив продовжити тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які послався слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у своїй ухвалі від 02.07.2024 року, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також послався на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, так як раніше він уже переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук, також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, оскільки йому відомі їх анкетні дані, також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з огляду на відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу та просив не визначати розмір застави відносно обвинуваченого, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, а також зазначив, що відносно нього буде достатньо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, пояснив, що від органу досудового розслідування він не переховувався та повідомлення про підозру не отримував, а також взагалі не знав, що його було оголошено в розшук.

Його захисниктакож заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну своєму підзахисному існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в обґрунтування якого послався, зокрема, на недоведеність прокурором зазначених ним ризиків у належний спосіб, зазначив, що його підзахисний не переховувався від органу досудового розслідування, здійснював підприємницьку діяльність, вільно пересуваючись по м. Кривому Рогу та не знаючи при цьому, що його було оголошено в розшук: так, з 29 червня 2024 року по 06 липня 2024 року його підзахисний проживав у готелі «Аврора» АДРЕСА_1 , також його підзахисний 07 березня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 06 травня 2024 року та 02 червня 2024 року здійснював платежі через касу банку АТ «КОМІНБАНК», також його підзахисний не отримував повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також, що у разі зміни його підзахисному існуючого запобіжного заходу на більш м`який останній буде працевлаштований у ТОВ «СТРОЙКОНСТРУКТ», при цьому просив суд звернути увагу на те, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину та постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що обвинувачений має хронічні захворювання, які потребують постійного нагляду та лікування, а також, що всі свідки були допитані під час досудового розслідування, а тому впливати його підзахисному на свідків немає ніякого сенсу, і впливати на свідків у будь-який спосіб його підзахисний не збирається.

Свідок ОСОБА_6 , будучи допитаним у судовому засіданні за клопотанням захисника з приводу обставин, на які він послався у своєму клопотанні про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суду показав, що обвинувачений є його компаньйоном по бізнесу, що саме обвинувачений допомагав йому створювати ТОВ «СТРОЙКОНСТРУКТ», починаючи з 2023 року і до червня 2024 року, що в цей період обвинувачений також допомагав йому здійснювати підприємницьку діяльність, вільно пересуваючись містом та постійно перебуваючи у різних місцях, що він не бачив по поведінці обвинуваченого, що той від будь-кого переховувався, що його підприємство готове працевлаштувати обвинуваченого у разі зміни йому запобіжного заходу.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаною в судовому засіданні за клопотанням захисника з приводу обставин, на які він послався у своєму клопотанні про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суду показала, що обвинувачений є її чоловік та рідним батьком їхньої малолітньої дитини, що у шлюбі з обвинуваченим вона перебуває з 2021 року, що зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що вона проживає з обвинуваченим однією сім`єю, що вона не заперечує проти того, щоб обвинувачений у разі зміни йому існуючого запобіжного заходу продовжував проживати разом з нею, що обвинувачений з грудня 2023 року і до його затримання жив звичайним життям, не від кого не переховуючись, ходив у спортивний зал та вільно пересувався містом, що з червня 2024 року до липня 2024 року вона з обвинуваченим проживала у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », так як їх квартира була затоплена та в ній тривав ремонт.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, свідків, вивчивши клопотання прокурора та захисника, а також додані до них матеріали, приходить до такого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою цього суду від 06.08.2024 року було продовжено тримання обвинуваченого під вартою до 14 жовтня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Загальним правилом у практиці Європейського суду з прав людини є те, що особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання цієї особи під вартою.

Отже, саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

Так, у своєму рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що питання розумності тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно та має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення, що суди при вирішенні питання про тримання особи під вартою не повинні спиратись на суто абстрактний довід, враховуючи лише тяжкість скоєного, а також, що після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання прокурора та захисника, а також допиту свідків, суд уважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність повідомлених ним наступних ризиків.

Так, одним із ризиків, про який зазначив прокурор, є ризик переховування обвинуваченого від суду у зв`язку з тяжкістю покарання за вчинення інкримінованих йому особливо тяжких злочинів у складі створеної злочинної організації, за кожен з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, однак суд не може обґрунтовувати рішення про продовження тримання обвинуваченого під вартою виключно тяжкістю покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в обґрунтування зазначеного ризику прокурор послався на те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук, однак зазначений ризик спростовується наданими з боку захисника обвинуваченого документами, із яких видно, що з 29 червня 2024 року по 06 липня 2024 року обвинувачений проживав у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Кривому Розі та що обвинувачений 07 березня 2024 року, 08 квітня 2024 року, 06 травня 2024 року та 02 червня 2024 року здійснював платежі через касу банку АТ «КОМІНБАНК» (повідомлення від ТОВ «ФІЛОСОФІЯ ГОСТИННОСТІ» з банківськими квитанція про сплату за проживання у готелі), що обвинувачений не отримував повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (відповідь ТОВ «Житлокомцентр» про те, що повідомлення про підозру від 21.12.2023 року, яке надійшло на ім`я обвинуваченого до Товариства, останньому не було вручено, оскільки було повернуто без виконання на ім`я старшого слідчого відділу СУ ГУНП ОСОБА_8 ), а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Такі обставини підтверджують показання обвинуваченого щодо неотримання ним повідомлення про підозру, щодо його необізнаності про перебування у розшуку та стосовно того, що він не переховувався від органу досудового розслідування, відкрито проживаючи та пересуваючись по м. Кривому Рогу.

Іншим ризиком прокурор зазначив можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків, однак у судове засідання з боку прокурора або інших осіб не надано належних доказів, що обвинувачений намагався якимось чином впливати або впливав на свідків у даному кримінальному провадженні.

При цьому суд також бере до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, одружений з ОСОБА_7 та має на утриманні одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими проживає однією сім`єю, має хронічні захворювання колінних суглобів, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду лікаря і лікування.

Разом з тим, згідно довідки з ТОВ «СТРОЙКОНСТРУКТ» від 01.10.2024 року, Товариство зобов`язується прийняти обвинуваченого на роботу на повний робочий день із заробітною платою у 20000 грн.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора, оскільки відсутні суттєві необхідні обставини, які виправдовують продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та про задоволення у зв`язку з цим клопотання захисника обвинуваченого, ураховуючи при цьому, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому вважає про можливе змінити обвинуваченому існуючий запобіжний захід на більш м`який цілодобовий домашній арешт з покладанням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, що, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час розгляду справи в суді.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити діючий відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , на два місяці, а саме до 03 грудня 2024 року включно, заборонивши ОСОБА_4 залишати цілодобово своє місце проживання, із покладенням на нього наступних обов`язків:

- не відлучатись без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- прибувати до суду за його першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- заборонити ОСОБА_4 спілкуватись зі свідками по даній справі у будь-який спосіб.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали передати для виконання органам поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 жовтня 2024 року.