БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1331/22
Провадження № 1-кс/497/761/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру

16.09.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (шляхом проведення відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 до Болградського районного суду Одеської області надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022 (надалі - скарга), якою останній просить слідчого суддю:

1. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022, складене слідчим Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та затверджено прокурором Болградської окружної прокуратури Вадимом Булгаром - скасувати;

2. Зобов?язати уповноваженого слідчого та (або) прокурора у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022 вчинити дії, які передбачені п. 2 гл. 5 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо виключення ОСОБА_4 , із загальної кількості облікованих у зазначеному кримінальному провадженні осіб, яким повідомлено про підозру;

3. З метою об?єктивного і всебічного розгляду даної скарги витребувати від уповноваженого слідчого та (або) прокурора у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022 всі матеріали зазначеного кримінального провадження.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 (надалі заявник) зазначає, що за версією сторони слідства ОСОБА_4 здійснив дії сексуального характеру, пов?язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.152 КК України.

Слідчим Болградського РВП ГУНП в Одеській області складено 16.07.2024 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 про скоєння останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України. Дане письмове повідомлення про підозру затверджено прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Заявник стверджує, що письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 слідчим в лікарні після його контузії при проходженні лікування через поранення у зв?язку з виконанням бойового завдання, при цьому слідчим не було роз?яснено ОСОБА_4 його процесуальні права, як підозрюваного. З державним адвокатом, якого йому намагалося надати орган досудового слідство, договір про надання правової допомоги не підписувався, так як підозрюваний відмовився від нього.

Разом з цим, заявник стверджує, що з іншим адвокатом ОСОБА_4 не дали можливості зустрітися та укласти договір, враховуючи, що ОСОБА_4 на час вручення повідомлення про підозру не розумів, що з ним відбувається так як був після контузії.

Адвокат ОСОБА_5 зазначає, що стороною обвинувачення здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 без наявності сукупності неспростовних доказів, що підтверджують вчинення останнім інкримінованого злочину, та в основу якого покладено очевидно недопустимі докази. Сторона захисту категорично наполягає на тому, що матеріали кримінального провадження як на момент повідомлення про підозру, так і на момент подання даної скарги не містить жодних належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_4 до інкримінованого злочину, а докази які містяться у матеріалах кримінального провадження є або недопустимими, або взагалі не містять жодних фактичних даних про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого останньому злочину.

Разом з цим, у повідомленні про підозру не зазначено конкретного місця, часу, способу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, наслідків кримінального правопорушення, мотивів та мети його вчинення останнім. Тобто, у повідомленні про підозру не викладено жодних відомостей, що складають об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст.152 КК України, який у свою чергу інкримінують останньому.

На думку заявника, процесуальну дію по здійсненню повідомлення про підозру, яка включає до себе складання і вручення такого письмового повідомлення, має (може) вчинити виключно одна і та ж службова/процесуальна особа, що має відповідні процесуальні повноваження здійснювати повідомлення особи про підозру.

Таким чином, заявник вважає, що процесуальну дію щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено з безумовним порушенням права на захист та людині, яка не розуміла своїх дій, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та породжує правові наслідки щодо недійсності такої процесуальної дії та не набуття ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваного, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з даною скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 11.09.2024 було відкрито провадження за скаргою та призначено її до судового розгляду на 14:00 годину 16.09.2024 року (а.с.12), про що було повідомлено учасників (а.с.13-15).

Перед початком судового розгляду скарги до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про проведення розгляду скарги шляхом проведення відеоконференції, яке було задоволено ухвалою слідчого судді (а.с.19).

В судове засідання 16.09.2024:

- підозрюваний ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим не з`явився, жодних заяв/клопотань не надсилав;

- захисник підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції) підтримав доводи, викладені в клопотанні та надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. Просив клопотання задовольнити та скасувати підозру оголошену ОСОБА_4 ;

- слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 до суду не прибув, причини неявки слідчому судді не повідомив, однак до початку судового засідання надав матеріали кримінального провадження №0000257 від 30.05.2022 в оригіналі;

- прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 - надав пояснення з приводу обставин та просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її необґрунтованістю.

Слідчий суддя, вивчивши доводи заявника, які викладені в скарзі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000257 від 30.05.2022 в оригіналі, заслухавши пояснення учасників, дійшов до наступного висновку.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником (п.10 ч.1 ст.303 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру надане заявником в додатку до скарги датоване 16.07.2024 (а.с.7).

Однак, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_4 11.09.2024, тобто всупереч вимогам п.10 ч.1 ст.303 КПК України, а саме: до спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (а.с.1).

Дана скарга розглядалася слідчим суддею 16.09.2024 року, в останній день двомісячного строку вручення оскаржуваної підозри. Тобто строк, який визначений п.10 ч.1 ст.303 КПК України спливає 17.09.2024 року, що не було дотримано заявником.

Разом з цим, заявник в скарзі зазначає, що під час вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, останньому не надали можливості укласти договір з адвокатом на власний розсуд, при цьому ОСОБА_4 нібито не розумів, що з ним відбувається.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на:

1. Наявність протирічь між твердженнями.

Так, заявник стверджує, що ОСОБА_4 під час вручення підозри не розумів, що відбувається, оскільки проходив лікування після контузії. При цьому заявнику нібито було відмовлено в залученні адвоката на власний розсуд.

Дані твердження є такими, що протирічать один одному, оскільки, якщо під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 дійсно заявляв клопотання про залучення захисника на власний розсуд, то він в цей момент був здатний керувати своїми діями.

2. Відсутність доказів на підтвердження обставин, зазначених заявником.

Так, заявником не додано до скарги жодного доказу на підтвердження обставин щодо:

- стану здоров`я ОСОБА_4 на момент вручення повідомлення про підозру, про наявність контузії, та того, що ОСОБА_4 не розумів своїх дій тощо;

- відмови або не розгляду клопотання ОСОБА_4 про залучення захисника на власний розсуд, якщо таке заявлялось;

- не належності та не допустимості доказів, покладених в основу повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 16.07.2024.

Щодо тверджень позивача про неможливість вручення повідомлення про підозру та роз`яснення прав та обов`язків підозрюваному слідчим, який не підписував повідомлення про підозру.

Підозрюваному, обвинуваченому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення (ч.8 ст.42 КПК України).

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу (ч.1 ст.276 КПК України).

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу (ч.2 ст.276 КПК України).

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав (ч.3 ст.276 КПК України).

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України).

Твердження заявника про те, що в ч.3 ст.276 КПК України, далі за текстом: «(йдеться про особу, якій надано право здійснювати затримання)» - є оціночними і не відповідають дійсності.

Чинний КПК України не містить жодної процесуальної норми, з якої вбачається пряма заборона на вручення письмового повідомлення про підозру особі іншим слідчим, окрім того, що підписав повідомлення про підозру.

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що за результатами дослідження матеріалів кримінального провадження в оригіналі № 0000257 від 30.05.2022 року в трьох томах вбачається, що повідомлення про підозру від 16.07.2024 підписано слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та ним же й вручено ОСОБА_4 .

З метою недопущення прав та інтересів особи, якій вручалася підозра, слідчим дотримано вимоги КПК України в частинні забезпечення права на захист та залученого захисника на окрему процесуальну дії на підставі постанови від 17.07.2024 року.

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим … для окремої процесуальної дії №004-260008327 від 17.07.20024 року прибув для захисту ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 , та у його присутності в КНП «Київська міська клінічна лікарня №8» ВО КМР (КМДА) було вручено текст підозри ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_4 було роз`яснено мову, на якій здійснюється кримінальне провадження, на що останній виразив свою волю давати покази російською мовою, де поставив свій особистий підпис в протоколі від 17.07.2024 року.

Відповідно до протоколу роз`яснення права на захист від 17.08.2024 року ОСОБА_4 зазначив, що «на момент оголошення підозри та допиту бажаю користуватись послугами захисника системи БПД в подальшому маю намір залучити адвоката за договором ОСОБА_10 », та засвідчив своїм особистим підписом, з зазначенням прізвища та ініціалів.

В цей же час ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, які він також підписав своїм особистим підписом.

Згідно довідки КНМ «Київська міська клінічна лікарня №8» вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив на стаціонарне лікування за направленням військової частини НОМЕР_1 в неврологічне відділення №2 КНП «КМЛ №8» 09.07.2024 року о 12:00 годині. Діагноз при поступленні: «Вертеброгенна цервікокраніалгія. Остехондроз шийного відділу хребта. Стан після АБТ (акубаротравма 12.06.2024 року)». Приблизний термін лікування 12-14 днів.

З цієї довідки не вбачається, що ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій і не розумів, що відбувається, що він не може приймати участі в слідчих діях.

Будь-які інші медичні документи в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Всі інші твердження заявника, покладені в основу обґрунтування скарги не заслуговують на увагу слідчого судді, оскільки вони є оціночними та не підтвердженими будь якими доказами.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що скарга є необґрунтованою.

Окрім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до глибокого переконання, що в задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022 слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній (ч.2 ст.309 КПК України).

Керуючись ст. ст. 55, 60, 303-309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 на письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000257 від 30.05.2022 відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.2 ст.309 КПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено та проголошено 18.09.2024 року о 16:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1