Справа № 308/6062/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльність прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо не виділення в окреме провадження та не закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якою просить: визнати бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 щодо не виділення в окреме провадження кримінального провадження №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; визнати бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 щодо не закриття кримінального провадження №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 11.03.2024 року потерпілою ОСОБА_4 в Закарпатській обласній прокуратурі зареєстроване клопотання про закриття кримінального провадження від 11.03.2024 року з проханням:

- виділити в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

- кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрити на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

Також, 11 березня 2024 року, потерпілою ОСОБА_4 в Закарпатській обласній прокуратурі зареєстровано клопотання про закриття кримінального провадження від 11 березня 2024 року, з проханням про:

- виділити в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

- кримінальне провадження №0000056 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрити на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України.

Так, 28.03.2024 року ОСОБА_4 отримала постанову про відмову у клопотання від 13.03.2024 року.

Вважає, що наявні аргументовані обставини щодо бездіяльності прокурора ОСОБА_7 у зв`язку із не виділенням в окреме кримінальне провадження та не закриття ним кримінального провадження.

Окрім цього просить поновити строк на оскарження бездіяльність прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України щодо не виділення в окреме провадження та не закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В обґрунтування зазначає, що нею отримано 28.03.2024 року лист від Закарпатської обласної прокуратури, який скеровано простим поштовим відправленням із відміткою АТ «Укрпошта» 18.03.2004, що підтверджується копією поштового відправлення.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила задоволити подану скаргу, зауважила, що прокурором винесена тільки постанова про відмову у закритті кримінального провадження, а питання щодо виділення матеріалів кримінального провадження прокурором не вирішувалось. Стверджує, що в матеріалах справи містяться всі необхідні докази, які дають прокурору можливість прийняти рішення про закриття провадження у справі за ч.2 ст.286 КК України, попередньо виділивши матеріали в цій частині. Однак, прокурор з якихось причин не вчиняє відповідні дії, що свідчить про незаконність його бездйяльності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що прокурор є самостійним у здійсненні своїх процесуальних повноважень.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена (п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Як вбачається з матеріалів скарги, 11.03.2024 потерпіла ОСОБА_4 звернулася до прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотаннями про виділення в окреме провадження кримінальне провадження №0000056 за ч. 2 ст. 286 КК України та закриття цього кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За наслідками розгляду вказаних клопотань 13.03.2024 прокурором ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у їх задоволенні у повному обсязі, мотивуючи тим, що будь-які обставини для закриття кримінального провадження №0000056 від 14.02.2022 та для виділення матеріалів із кримінального провадження відсутні.

Отже, доводи скарги ОСОБА_4 по суті зводяться до незгоди з постановою прокурора, якою розглянуто вказані клопотання прокурором та відмовлено у їх задоволенні.

Разом з тим, скарга направлена на оскарження бездіяльності прокурора, яка не входить до переліку оскаржень дій чи бездіяльності, прямо передбаченою спеціальною нормою кримінального процесуального закону.

Оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини кореспондуються також і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Положеннями процесуальних норм, які містяться у параграфі 1 «Форми закінчення досудового розслідування» Глави 24, також не передбачено оскарження учасниками кримінального провадження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо не виділення в окреме провадження кримінального провадження та щодо закриття кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України (ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.

Вивчивши постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 13.03.2024 року слідчий суддя констатує, що у такій зазначені мотиви, на підставі яких у задоволені клопотань було відмовлено.

Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена, про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні даної скарги ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки ст. 307 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарги.

Разом з тим, заявниця у скарзі просила поновити строк на подання скарги, обґрунтовуючи наявними доказами. Враховуючи такі, слідчий суддя приходить до переконання про поновлення такого строку.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 220, 303 - 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на оскарження бездіяльність прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України щодо не виділення в окреме провадження та не закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльність прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 14.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України щодо не виділення в окреме провадження та не закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено в 16 год. 50 хв. 09.08.2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1