Справа №198/405/24
Провадження 1-кп/0198/93/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 року смт. Юр`ївка

Юр`ївський районного суд Дніпропетровської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , проводячи підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0001139 від 01.08.2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор подав клопотання просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ще на 60 днів. Ухвалою слідчого судді обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 31 липня 2024 року в період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 45 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебував поблизу місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на грунті давніх неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний, протиправний умисел, спрямований на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 завдав один удар коліном в живіт ОСОБА_6 та одразу після цього завдав ще один удар кулаком по обличчю останнього.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 впав на асфальт та втратив свідомість. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2 ступеня, правобічної субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Крім цього, обвинуваченому ставиться у вину заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Дані дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

01 серпня 2024 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повідомлено ОСОБА_5 .

При розгляді клопотання прокурор просив задовольнити клопотання.

Захисник та сам обвинувачений в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Вивчивши клопотання прокурора та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства ЄСПЧ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обгрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою міститься і в положеннях ст.177, 178, 183, 199 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід звернути увагу на те, що підозра визнається обгрунтованою у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Крім цього, стандарт доведення обгрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При вирішенні питання про продовження строку дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою, окрім зазначеного та тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, суд враховує характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що обвинувачений раніше судимий, йому ставиться у вину вчинення нових кримінальних правопорушень в період іспитового строку. Крім цього, не працює (дане знижує міцність його соціальних зв`язків).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились та не перестали існувати. Так, в разі застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує, обвинувачений може вчинити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні (вони його односельці, інформація про них добре йому відома), що може призвести до зміни ними своїх показів, в суді вони ще не допитані (а лише їх допит в суді має значення при прийнятті остаточного рішення по кримінальному провадженню).

Щодо ризику вчинення нових злочинів обвинуваченому ставить у провину вчинення умисного, насильницького, тяжкого злочину (у тому числі), а з урахуванням того, що обвинуваченого в поточному році було засуджено за аналогічний злочин (ст. 122 КК України), суд вважає що обвинувачений може й нові схожі злочини вчиняти.

За таких обставин суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 314, 315, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0001139 від 01.08.2024 року задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0001139 від 01.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України до 24:00 год. 22 листопада 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду відповідно до рішення Конституційного суду України в справі № 3-208/2018(2402/18) протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1