Справа № 576/1525/21
Провадження № 1-кп/589/121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в межах кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15 - ч.2 ст.153 КК України (в редакції КК України від 2001 року), ч.3 ст.153 КК України (в редакції КК України від 2001 року), ч.4 ст.152 КК України (в редакції КК України від 2019 року), ч.3 ст.153 КК України (в редакції КК України від 2019 року), ч.3 ст.15-ч.3 ст.152 КК України (в редакції КК України від 2019 року),

ОСОБА_10

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.153 КК України (в редакції КК України від 2001 року), ч.2 ст.152 КК України (в редакції КК України від 2019 року), ч.3 ст.152 КК України (в редакції КК України від 2019 року),

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлені клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які обґрунтовуються продовженням існування ризиків переховування обвинувачених від суду, протиправного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Також зазначив, що потерпіла ОСОБА_11 знову проживає з бабусею, тому зміна запобіжного заходу призведе до того, що потерпіла житиме разом з обвинуваченими.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 просив застосувати до свого підзахисного ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Представник потерпілої підтримала думку прокурора.

Перевіривши доводи клопотання прокурора, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2023 року строк тримання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжений до 11 лютого 2024 року.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченим такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_9 є особою середнього віку, не має постійного джерела доходу, раніше не судимий. Обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених проти статевої свободи та статевої недоторканості, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, та які вчинені по відношенню до неповнолітніх осіб, що доводяться обвинуваченому доньками та племінницею.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, не має постійного джерела доходу. Обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, направлених проти статевої свободи та статевої недоторканості, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, та які вчинені по відношенню до неповнолітньої особи, що доводиться обвинуваченому племінницею.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі доведення їхньої вини у вчиненні цих злочинів, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності їхню поведінку, та суттєво підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитися від суду.

Ризик вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення є цілком доведеним з огляду на наведені вище дані про них, а також обставини вчинення злочинів, що об`єктивно свідчать про наявність передумов для продовження обвинуваченими злочинної діяльності.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочинів, направлених проти статевої свободи та статевої недоторканості, потерпілими від яких є неповнолітні особи, з якими обвинувачені перебувають у сімейних відносинах, за переконанням суду, також існує ризик незаконного впливу останніми на потерпілих.

При цьому, наразі відомо, що потерпіла ОСОБА_11 повернулася в село та проживає з бабусею - матір`ю обвинувачених, що підтверджує існування ризику здійснення впливу на неї у випадку обрання відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Слід зазначити також, що у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки обвинувачених зможуть виступити превентивним засобом у їх поведінці. Не навели таких даних у судовому засіданні обвинувачені та їх захисники.

Суд вважає, що за даних обставин застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Застосований в даному випадку до обвинувачених запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду та/або незаконного впливу на потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Продовжуючи тримання обвинувачених під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами клопотань прокурора та вважає, що їх слід задовольнити та продовжити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожному окремо, дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 березня 2024 включно.

При цьому, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 30 березня 2024 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 30 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення, а для особи, яка тримається під вартою, з моменту її отримання в той же строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3