Єд. унік. № 243/6278/23
Провадження № 1-кп/243/372/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000289 від 02 травня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, медика 1 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 2 місяці, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу. Вказав, що всі докази сторони обвинувачення вже досліджені судом і вони, зокрема і висновок комплексної експертизи, свідчать про невинуватість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що заявлені прокурором ризики неналежної процесуальної поведінки є надуманими, прокурором не надано доказів про існування вказаних ризиків, він не має наміру переховуватися від суду.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2023 до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення, строк дії якого в подальшому був продовжений ухвалами суду.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

При розгляді клопотання суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу Харченко проти України від 10 лютого 2011, справу Комарова проти України від 16 травня 2013, Калашников проти Росії від 15 липня 2002, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути загальним правилом, і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі Хайредінов проти України від 14 жовтня 2010, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Положенням ч.2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою був продовжений судом на підставі встановлених ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Бекчиєв проти Молдови ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду клопотання, судовий розгляд вже фактично завершений, допитані всі свідки у кримінальному провадженні, досліджені всі письмові докази та надійшов висновок комплексної комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, за змістом якого, зокрема, встановлено наявність механічних пошкоджень заднього бампера та кришки багажника автомобіля Hyundai, що не відносяться до зустрічного зіткнення з автомобілем ВАЗ, в категоричній формі оцінити дії водіїв Hyundai та ВАЗ на відповідність вимогам ПДР України неможливо, перевірити на технічну спроможність (підтвердити чи спростувати) показання водія автомобіля Hyundai ОСОБА_5 щодо контактування із керованим ним транспортним засобом (його задньою частиною) іншого транспортного засобу, який рухався позаду нього, за обсягом наданих на дослідження матеріалів справи неможливо.

Отже, на теперішній час у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б вказували на можливість ОСОБА_5 , який проходить військову службу, має стійкі соціальні зв`язки - родину та неповнолітню дитину, переховуватися від суду.

Окрім того, судом під час продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою було встановлено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, що обгрунтовувався існуванням ризику переховування, з урахуванням того, що вчинення дій щодо переховування від суду утворять склад іншого злочину, кваліфікованого за ч.5 ст. 407 або ч.4 ст. 408 КК України. Оскільки на даному етапі судового провадження суд не вбачає існування ризику переховування від суду, відповідно і підстави для висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення відсутні.

Також суд не вбачає наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який прокурор обґрунтовує можливістю впливу на потерпілих шляхом застосування насильства або вчинення самокалічення чи симулювання хвороби з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки такі висновки прокурора є припущеннями, що не підтверджені будь-якими фактичними даними. Не виключаючи можливість настання таких обставин, суд зважає на значно низький ступінь ймовірності їх настання для того, щоб встановити наявність такого ризику.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора щодо продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на теперішній час судом не встановлено існування жодного ризику неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Скасувати застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Копію ухвали направити для виконання ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройних силах України, розташованого у АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2024 об 11-15 год.

Суддя ОСОБА_1