Справа № 405/6661/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Льон С.М.,

при секретарі Граур С.О.

за участю прокурора Вареник І.П.

представника установи ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кропивницький подання адміністрації ДУ «Кропивницька ВК (№6)» про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До суду надійшло вищевказане подання, у якому адміністрація ДУ «Кропивницька ВК (№6)» просить привести вироки у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказали, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Відповідно до діючого вироку Кіровського районного суду м. Кіровоград від 19.05.2023 ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення 19.10.2022 за ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, а саме викрав з прилавків торгового залу «Файно-маркет» товар на суму 306 гривень 99 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Станом на 01.01.2022 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становила 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Одночасно, за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022, який приєднаний на підставі ст.71 КК України до діючого вироку, ОСОБА_2 у серпні 2020 року вчинив кримінальне правопорушення за ч. 3 ст.185 КК України, а саме таємно викрав чуже майно, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_3 на суму 2100 гривень 00 коп. та 07.02.2021 вчинив кримінальне правопорушення, а саме таємно викрав чуже майно, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 17500 гривень, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. Також за цим вироком вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190; ч.1 ст. 357 КК України. За вказані кримінальні правопорушення його засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; - за ч. 1 ст. 190 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців; - за ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання ОСОБА_2 , у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. В силу ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Початком строку відбування покарання засудженого є 19.05.2023, кінцем 19.06.2028.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного подання.

В судовому засіданні засуджений просив задовольнити зазначене подання.

Представник установи підтримав подання.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, із часу набрання 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, кримінальна відповідальність, у тому числі за ст. 185 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблений висновок, що Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Так, ОСОБА_2 засуджений вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19.05.2023 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 08.08.2023.

Кримінальне правопорушення за вказаним вироком вчинене 19.10.2022. Розмір вартості викраденого майна, за яке настала кримінальна відповідальність, становив 306,99 грн.

Суд зазначає, що два неоподатковані мінімуму доходів громадян у розмірі соціальної пільги для кваліфікації кримінального правопорушення на 2022 рік складає 2481 грн., що на день вчинення кримінального правопорушення є менша двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, ОСОБА_2 засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022, за яким у першій декаді серпня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України. Розмір викраденого майна становив 2100 грн., що станом на день вчинення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вказане правопорушення судом призначене покарання 3 роки позбавлення волі.

Окрім того, за вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винним та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України (проступком завдано матеріальної шкоди на суму 17500 грн.), - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 190 КК України (проступком завдано матеріальної шкоди на суму 8900 грн.), - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання ОСОБА_2 , у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

В силу ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Вирок набрав законної сили 05.11.2022.

Отже, засуджений ОСОБА_2 , який вчинив діяння за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19.05.2023 ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 за ч.3 ст.185 КК України, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного йому судом покарання, тому є законні підстави для задоволення подання.

При цьому, за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_2 призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України, - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 190 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Разом з тим, у випадку декриміналізації його діяння за ч.3 ст.185 КК України, не можливе послідуюче застосування положень ч.1 ст.70 КК з призначенням покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки умисний тяжкий злочин декриміналізовано і суд не може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд вважає за доцільне, на підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_2 шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 /два/ роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

При цьому, вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 у відношенні ОСОБА_2 , за яким останнього засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з урахуванням положень ч. 1 ст. 165 КВК України, відповідно до яких іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, слід виконувати окремо.

Керуючись ч. 2 ст.74 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

подання адміністрації ДУ «Кропивницька ВК (№6)» про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19.05.2023 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого ч.1 ст.185, ч.1 ст.190, ч.1 ст.357, з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки підлягає самостійному виконанню.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька ВК (№6)» для виконання.

Копію ухвали направити до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2022 для виконання вимог ст. 535 КПК України щодо звернення вказаного вироку до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон