УХВАЛА

слідчого судді

08.10.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000782 від 30.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.08.2024 в межах кримінального провадження №0000782 від 30.07.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, а саме: грошові кошти в розмірі 98700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США); 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США)

В обґрунтування клопотання покликався на те, що 01.08.2024 слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова розглянуто клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000782 від 30.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч. 5 ст. 190 КК України. (справа № 465/5983/24, судове провадження : 1-кс/465/1381/24).

За результатами розгляду клопотання, таке - задоволено, ухвалою слідчого судді від 01.08.2024, накладено арешт на тимчасово вилучене майно 30.07.2024 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 98 700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США); 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США); мобільний телефон марки «Iphone»; чорна шкіряна сумка; чорний рюкзак; гаманець із банківськими картками; ключ від підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; кросівки чорного кольору марки «adidas»; штани бежевого кольору; футболка білого кольору; кепка чорного кольору; ключ металевий із магнітним чіпом; дві сім-картки «Київстар»; картка пам?яті; договір оренди нежитлового приміщення; копія паспорта громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_9 ; мобільний телефон «Iphone»; паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_8 ; закордонний паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_8 .

Вважає, що арешт майна в частині накладення такого на грошові кошти в сумі 98 700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США) та 700 доларів

США (купюри номіналом по 50 доларів США), належні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є необґрунтованим та в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Так, 30.07.2024 в ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_10 про те, що невідомі особи, перебуваючи по АДРЕСА_1 , шляхом обману під приводом функціонування пункту обміну валют заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в особливо великому розмірі, однак не довели свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

30.07.2024 о 13:21 фактично затримано гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході чого проведено особистий обшук затриманого та виявлено і вилучено речі на які накладено арешт ухвало слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.08.2024.

31.07.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що завдало шкоди потерпілому в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2024, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, які раніше в телефонних розмовах, повідомили ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про можливість проведення обміну їх спільних коштів на загальну суму 99 400 доларів США на гривні та підготувавши приміщення з метою імітації діяльності обмінного пункту валют, таким чином ввівши ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в оману, після заходу потерпілих у вищевказане приміщення, шляхом повідомлення про можливість проведення обміну їх грошових коштів, отримав від останніх їх грошові кошти на загальну суму 99 400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2024 становить 4 080 151 гривень 32 копійки, для проведення обміну на гривні. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та невстановленими особами, намагався незаконно заволодіти даними коштами, для чого покинув дане приміщення та направлявся до ОСОБА_11 з метою передачі грошових коштів, проте свого умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення.

30.07.2024 слідчою ВРЗЗС СВ Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речових доказів та долучення до матеріалів кримінального провадження в тому числі грошових коштів в сумі 98 700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США) та 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США), у зв`язку з тим, що вказані речі, мають по справі значення речових доказів.

В основу обґрунтування клопотання слідчого про арешт майна від 30.07.2024

вкладено наступне - вилучене вищевказане майно, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального правопорушення.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Зі спливом майже 2-ох місячного строку досудового розслідування грошові кошти так і не повернуто.

Окрім цього, згідно протоколу затримання ОСОБА_8 від 30.07.2024 лише вказана кількість грошових коштів та їх номінал, без вказання будь-яких індивідуальних ознак, можливих наявних слідів, тощо.

Таким чином, формальна відповідність ознак, визначених в ч.1 ст. 98 КПК України, грошовим коштам, належних потерпілим не може слугувати підставою для визнання таких речовими доказами в цілому.

В своїх показах потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , чітко вказали про те, що 15.07.2024 продали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 44 000 доларів США та 25.07.2024 продали квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ціною 57 000 доларів США.

30.07.2024 в офісі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_4 уклали два попередніх договори про купівлю-продаж двох окремих однокімнатних квартир, які долучено до матеріалів кримінального провадження та сплатили витрати на державне мито.

В подальшому, стали потерпілими від шахрайських дій ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , під час обміну грошових коштів, при обставинах викладених в повідомленнях про підозру.

Відповідно до п.2.6.3. попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, квартири під №27 від 30.07.2024 року, де покупцем вказано ОСОБА_3 - сторони погодили, що покупець зобов?язаний сплачувати Продавцю, шляхом перерахунку грошові кошти, в якості оплати залишкової частини забезпечувального платежу згідно графіку здійснення платежів, а саме 30.08.2024.

Згідно п. 6.5. вказаного договору у випадку сплати покупцем грошових коштів із порушенням строків, покупець зобов`язується сплатити продавцю штраф в розмірі 10% розміру протермінованого платежу, а також пеню в розмірі 2% від розміру протермінованого платежу за кожен день такого прострочення.

Аналогічні положення містяться в попередньому договорі купівлі-продажу нерухомого майна, квартири під №15 від 30.07.2024 року, де покупцем вказано ОСОБА_4 .

Вважаємо, що слідчий суддя при накладенні арешту на належні потерпілим грошові кошті, помилково дійшов до таких висновків, накладення арешту на майно не є співрозмірним, а негативні наслідки від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є очевидними та в цілому суперечать положенням ст. 2 КПК України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

В своїх показах потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , чітко визначили розмір матеріальних збитків, які співпадають з розміром грошових коштів вилучених в одного із підозрюваних, таким чином необхідність в проведенні будь-яких слідчих дій в цій частині відсутня. Отже, будь-які посилання на важливість вказаних грошових коштів, як речових доказів, тим більше накладення арешту є необґрунтованими.

Отже, скасування арешту на грошові кошти, жодним чином не вплине на судовий процес, а продовження арешту перерахованого вище майна є недоцільним і буде порушувати гарантовані статтею 41 Конституції України та іншим законодавством права на вільне володіння, користування та розпорядження належним потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 майном. Продовження арешту на вказані грошові кошти буде мати негативні наслідки для їх добросовісних власників.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є добросовісним набувачами права користування, володіння та розпоряджання власними грошовими коштами, а обмеження цього права прямо суперечить чинному законодавству.

В судове засідання сторони не з`явились, від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та клопотання щодо скасування арешту майна підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, оглянувши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні встановлено, що ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 30.07.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.08.2024 клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна частково задоволено.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно 30.07.2024 року під час проведення особистого обшуку гр. ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 98 700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США); 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США); мобільний телефон марки «Iphone»; чорна шкіряна сумка; чорний рюкзак; гаманець із банківськими картками; ключ від підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; кросівки чорного кольору марки «adidas»; штани бежевого кольору; футболка білого кольору; кепка чорного кольору; ключ металевий із магнітним чіпом; дві сім-картки «Київстар»; картка пам?яті; договір оренди нежитлового приміщення; копія паспорта громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_9 ; мобільний телефон «Iphone»; паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_8 ; закордонний паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_8 .

В решті задоволення клопотання відмовлено.

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області від 30.07.2024 року про визнання речових доказів та доручення до матеріалів кримінального провадження, визнано тимчасово вилучене майно, а саме 98 700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США); 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США); мобільний телефон марки «Ірhоne»; чорна шкіряна сумка; чорний рюкзак; гаманець із банківськими картками; ключ від підвального приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; кросівки чорного кольору марки «adidas»; штани бежевого кольору; футболка білого кольору; кепка

чорного кольору; ключ металевий із магнітним чіпом; дві сім-картки «Київстар»; картка пам`яті; договір оренди нежитлового приміщення; копія паспорта громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_13 ; мобільний телефон «Ірhоne»; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 закордонний паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 - речовими доказами по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 30.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до положень ч. 1, ч. 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу даної норми КПК України вбачається, що така передбачає можливість скасування арешту майна виключно у двох випадках: якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт ініціювався з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку було запобігання можливості його знищення та відчуження, а також необхідності призначення з вилученими речами низки судових експертиз.

Відповідно до ч. 5 ст.9КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що арешт майна носить тимчасовий характер, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами власника майна вважає за необхідне задовольнити частково клопотання про часткове скасування арешту майна, передавши належні потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 грошові кошти на відповідальне зберігання, та у зв`язку з цим покласти на останніх обов`язок забезпечити зберігання даного майна до повного скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя із врахуванням положень ч. 1 ст.100КПК України не вбачає перешкод для передачі грошових коштів на відповідальне зберігання їх власникам.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що часткове скасування арешту в даному конкретному випадку полягає у передачі на відповідальне зберігання без можливості розпорядження даним майном, та попередити останніх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Також обґрунтованим є покладення на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків по зберіганню вказаного майна до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надання вказаного майна слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

Керуючись ст. 16, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000782 від 30.07.2024 року - задовольнити частково.

Повернути потерпілим ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на відповідальне зберігання під гарантійну розписку грошові кошти в розмірі 98700 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США); 700 доларів США (купюри номіналом по 50 доларів США), на які було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.08.2024.

В іншій частині відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1