Березівський районний суд Одеської області
11.11.2024
Справа № 494/1416/24
Провадження № 1-кп/494/118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000301 від 13 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Ананьївського району Одеської області, не працюючого, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України), -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000301 від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_4 . прокурор Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні прокурор зазначив, що 13 травня 2024 у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування автомобілем марки «CHEVROLET» моделі «TACUMA» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », чим допустив порушення вимог п. 2.9. а) «Правила дорожнього руху» України. У подальшому 13 травня 2024 року, приблизно о 17:30 год., у світлий час доби, ОСОБА_4 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «CHEVROLET» моделі «TACUMA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснював рух по правій смузі проїзної частини автодороги Т1626, між населеними пунктами с. Березівка та с. Заводівка Березівського району Одеської області, яка складалася з двох смуг для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, де в цей час у зустрічному для нього напрямку, тобто по правій смузі проїзної частини вказаної автодороги, з боку с. Заводівка Березівського району Одеської області, в напрямку м. Березівки, здійснював рух автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21011», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_5 . Під час керування вказаним автомобілем водій ОСОБА_4 не переконався в безпеці руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан та конфігурацію проїзної частини, свої практичні навички керування транспортними засобами, стан свого здоров`я і своє самопочуття, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог пунктів 1.2., 1.5., 2.3.б), 12.1., 13.1., 13.3. «Правила дорожнього руху» України, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість руху, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості руху керованого транспортного засобу до безпечної на даній ділянці дороги, а проявляючи кримінальну противоправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух, в результаті чого на ділянці автодороги Т1626, розташованій на відстані 997 м від повороту на АДРЕСА_2 , яка має заокруглення вправо за ходом руху транспортних засобів в бік м. Одеси, не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, не впорався із керуванням свого автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій став рухатися прямо на зустрічний автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21011», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », водій якого, діючи в аварійній ситуації, з метою уникнення лобового зіткнення автомобілів застосував екстрене гальмування і маневр вліво, а водій ОСОБА_4 у безпосередній близькості від цього зустрічного автомобіля став намагатися повернути керований ним автомобіль праворуч на смугу свого руху, проте скоїв зіткнення передньою частиною кузова керованого ним автомобіля марки «CHEVROLET» моделі «TACUMA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з передньою частиною кузова зазначеного автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21011» реєстраційний номер « НОМЕР_2 »

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21011», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівого наколінника; вивиху першої плюснової кістки правої стопи (клинопобідного-плюсневого суглобу), закритої черепно-мозкової травми в форму струсу головного мозку, рани правої скроневої ділянки, рани лівої надбрівної дуги, рани зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу;

- пасажир автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21011», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: перелому анатомічної шийки лівого плеча.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 1.2., 1.5., 2.3.б), 12.1., 13.1., 13.3. «Правила дорожнього руху» України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

13 травня 2024 року о 18:37 годині слідчим СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статтею 286-1 КК України.

14 травня 2024 року в порядку статті 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 286-1 КК України.

16 травня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який у подальшому продовжений та на теперішній час закінчився.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Підставою обрання запобіжного заходу є, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які на теперішній час не зменшилась.

Ризик переховування від суду є актуальним та обумовлений серед іншого тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, тому може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим нормальну діяльність суду, здійснення правосуддя.

Зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання про небезпеку переховування обвинуваченого від правосуддя.

Ризик незаконно впливати на свідків полягає у тому, що ОСОБА_4 відомі анкетні дані осіб, які фігурують як потерпілі, свідки у даному кримінальному провадженні, і під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину.

Оскільки обвинуваченому під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення полягає у тому, що враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 є підстави побоюватись щодо вчинення останнім нового кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України підтверджується відсутністю офіційного джерела доходів у обвинуваченого, оскільки останній не працевлаштований.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, вчинене ОСОБА_4 діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, у якому він підозрюється, має високий ступінь суспільної небезпеки, тому продовження застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена, тим що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 днів та покласти на нього відповідні обов`язки.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Також, посилався на наявність ризиків, які зазначено у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що з моменту закінчення 11 жовтня 2024 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор не звертався із клопотанням про продовження запобіжного заходу, в період з моменту закінчення запобіжного заходу і до заявлення прокурором клопотання, ОСОБА_4 не вчиняв дій, що підтверджували зазначені прокурором ризики, що свідчить про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вважають, що до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Вивчивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000301 від 13 травня 2024 року, заслухавши думки учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні Березівського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0000301 від 13 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 , у якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Березівського районного суду від 16 травня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту у період часу з 20:00 до 08:00 год. терміном до 13 серпня 2024 року.

Ухвалою Березівського районного суду від 12 серпня 2024 року ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту у період часу з 20:00 до 08:00 год. терміном до 11 жовтня 2024 року. На теперішній час дія запобіжного заходу закінчилася.

Згідно із частинами 1, 3 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При обранні запобіжного заходу, суд враховує наявні матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не наведено фактів та обставин на підтвердження того, що з моменту закінчення запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 11 жовтня 2024 року, останній вчиняв дії, які б свідчили про реальну ймовірність настання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Тобто прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 може або буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне. Крім того, прокурором не доведено жодними матеріалами (доказами) неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Так, ОСОБА_4 з`являється на кожне судове засідання у справі, тобто не має будь-якого наміру переховуватися від суду. Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Суд вважає, що ризик незаконно впливати на свідків дійсно є наявним, однак прокурором не доведено, що ступінь вірогідності настання вказаного ризику є настільки високою, що незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи. До клопотання, поданого прокурором, не надано жодного доказу впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та про можливість такого впливу під час розгляду справи судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, на який посилається прокурор у клопотанні, також є наявним, проте обгрунтування відсутності доходів та відсутність працевлаштування у останнього не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому, судом враховується правова позиція в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Окрім цього, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінує в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, за яке передбачене покарання до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 в місті його постійного проживання та те, що останній є одруженим та на його вихованні та утриманні перебуває 4 дітей. При цьому судом враховано, що ОСОБА_4 з`являється на кожне судове засідання у справі та протягом часу з 11 жовтня 2024 року, тобто з моменту закінчення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не вчиняв дій, які б свідчили про переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора є не обґрунтованим, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби для обвинуваченого є надмірно суворим та невиправданим і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час подальшого судового розгляду, а також нівелює ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає доцільним обрати обвинуваченому запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України та покладання відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000301 від 13 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до Березівського районного суду Одеської області;

- не відлучатися за межі Березівського району Одеської області без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000301 від 13 травня 2024 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області.

Ф

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1