ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1386/24 Справа № 227/1960/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу начальника Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Добропільского міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2024 року, якою відмовлено у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000308 від 25.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в :

старшим слідчим СВ відділу №1 Покровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , подано до Добропільского міськрайонного суду Донецької області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

26.06.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді Добропільского міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Покровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ; застосувано до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме: домашній арешту із застосування електронних засобів контролю, що полягає у забороні підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду терміном на 2 місяці; покласти на підозрюваного ОСОБА_8 відповідні обов`язки; застосувано як виконання обов`язку засіб здійснення контролю за підозрюваним ОСОБА_8 електронний засіб контролю, який підозрюваному носити на весь час домашнього арешту; звільнено підозрюваного ОСОБА_8 з під варти в порядку передбаченому ст. 202 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в ході судового розгляду справи частково доведено ризики на які посилається прокурор, а саме п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик можливості впливу на свідка не обгрунтований належним чином, його висловлено у формі припущення. Водночас встановлені в ходу судового розгляду справи такі обставини як наявність родини, постійного місця реєстрації та проживання свідчать про міцні соціальні зв`язки.Оскільки стороною обвинувачення не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, водночас, наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На зазначене рішення прокурором ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб в межах строку досудового розслідування. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про наявність міцних соціальних зв`язків через наявність родини, постійного місця реєстрації та проживання, оскільки вказане не завадило останньому скоїти злочини, за які його засуджено, так і тяжкий злочин, в якому останній підозрюється.

Зауважує, що слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність ризики впливу на свідка, оскільки свідок ОСОБА_10 є товарищем підозрюваного ОСОБА_8 та проживає разом із останнім у с.Світле, що значно полегшує можливість здійснення тиску, з метою зміни показів, оскільки зазначене є суттєвою частиною доказової бази у даному кримінальному провадженні.

Наголошує, що висновок слідчого судді про припущенність вищевказаного ризику є помилковим, оскільки запобігання вчиненню дій, зазначених у ст.177 КПК України, і є метою застосування запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати із винесенням нової, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення слідчого судді без змін, підозрюваного ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Згідно з приписами ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_11 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. При цьому, підозрюваний ОСОБА_8 не оспорює зазначений факт та підтвердив обставини, які вкладаються в підозру останньому.

Водночас, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, встановлення яких є однією з обов`язкових підстав для обрання особі запобіжного заходу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, у ОСОБА_8 наявні соціальні зв`язки, зокрема, останній має родину, постійне місце проживання та реєстрації. При цьому, означене не є стримуючим фактором з огляду на ризик переховування від суду та органів досудового розслідування, а тому приписування слідчим суддею вказаних фактів до поняття «міцних соціальних зв`язків» є хибним та таким, що не узгоджується із характеристикою підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, а наявність родини жодним чином не зупиняла останнього від вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків також має місце, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , будучи мешканець одного із свідком ОСОБА_10 села, оперуючи інформацією про його місцезнаходження, може намагатися вплинути на останнього шляхом підкупу, примусу, погроз чи вмовлянь.

Також, апеляційний суд погоджується з доводами слідчого, викладеного в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про існування ризику, передбаченого п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 може намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею не надано належної оцінки та обґрунтованих відповідей на доводи слідчого, викладеного у вищевказаному клопотанні.

За вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тому, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі досудового розслідування лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, щоризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, зазначені обставини лише мають бути ймовірними та вірогідними. Факт наявності доказів, які бажає вбачити слідчий суддя, для визнання наявності ризику впливу на свідка, нівелюють саме розуміння ризиків, та переводять їх у площину фактичних реалізованих обставин.

При цьому, у відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В силу ч.4 ст.183 КПК України колегія суддів залишає за собою право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу начальника Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Добропільского міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2024 року, якою відмовлено у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000308 від 25.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, скасувати із постановленням нової.

Клопотання старшого слідчого СВ відділу №1 Покровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.08.2024 року включно.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді