Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4088/24
У Х В А Л А

25.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження (Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000260 від 15.04.2024 року) відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Обвинувачений утримуються під вартою. Строк тримання під вартою закінчується 27.10.2024 року. До вказаної дати завершити розгляд кримінального провадження з об`єктивних причин є неможливим, оскільки судовий розгляд не закінчено.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні подав клопотання та висловився про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки ризики які слугували підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і як останній захід при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріалами судового провадження доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та існування ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, запобігання спробам ухилення від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність в нього постійного місця роботи, міцних соціальних звязків за місцем проживання.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 умисного злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількістю доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, може призвести до невиконання завдання кримінального провадження закріпленого у ст. 2 КПК України.

Окрім наявної обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту суд відхиляє.

З часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не змінилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років та особи обвинуваченого, відсутність в нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи. Наявні ризики того, що обвинувачений не перебуваючи під вартою може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд приймає рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 діб з раніше визначеним розміром застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 314, 318, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 діб з 25.10.2024 року до 23.12.2024 року (включно). Дата закінчення строку дії запобіжного заходу 24.12.2024 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 24.12.2024 року.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 24.12.2024 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Закарпатської УВП № 9.

Ухвала суду набирає законної сили негайно. Оскарженння ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1