Справа № 206/3945/24
Провадження № 1-кс/206/810/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 04 липня 2024 року, приблизно о 18 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку №14 по вул. Зимових Походів (Молодогвардійська) в м. Дніпро, на бетонному парапеті виявила жіночий рюкзак чорного кольору. Оглянувши вміст рюкзака ОСОБА_5 вивила в середині гаманець (який матеріальну цінність для потерпілої не представляє), в середині якого знаходилась пластикова банківська картка (миттєва картка ключ доступу до особистого рахунку особи) № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», обладнану технологією безконтактної оплати (цифровим токеном), держателем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей момент, ОСОБА_5 припустила, що на зазначеній банківській карті знаходяться грошові кошти. Відповідно до примітки ст. 358 Кримінального кодексу України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби.

Того самого дня, тобто 04 липня 2024 року, приблизно о 18:00 у ОСОБА_5 , що мала вільний доступ до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та усвідомлюючи, що вказана картка є офіційним документом і на ній можуть бути грошові кошти, раптово виник злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» «Універсальна» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходяться на вказаній карті.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів до кінця, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , привласнила банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , поклала до кишені одягнених на ній шортів, тим самим привласнила та почала зберігати при собі вищевказану банківську карту.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у привласненні офіційного документа, з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

У подальшому, 04.07.2024, ОСОБА_5 не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свою злочинну діяльність, достовірно знаючи що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 14 травня 2024 року продовжено строком на 90 діб, перебуваючи на території м. Дніпро, утримуючи при собі банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» «Універсальна» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначила грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку вищевказаної карти, об`єктом свого злочинного посягання та як наслідок у неї раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді спричинення майнової шкоди і бажаючи її настання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 , загубила свою банківську картку та вона обладнана технологією безконтактної оплати, здійснила транзакції, направлені на придбання товарів в магазинах:

- 04.07.2024 о 18 год. 17 хв. в магазині «Росинка», за адресою: м. Дніпро,

вул. Зимових Походів (Молодогвардійська), буд. 30, на суму 119,00 грн.;

- 04.07.2024 о 18 год. 25 хв. в магазині «Росинка», за адресою: м. Дніпро,

вул. Зимових Походів (Молодогвардійська), буд. 30, на суму 385,00 грн.;

- 04.07.2024 о 19 год. 21 хв. в магазині «Добробут», за адресою: м. Дніпро,

пр. Слобожанський, буд. 2, на суму 277,00 грн.;

- 04.07.2024 о 20 год. 10 хв. в магазині «Пиво, Ель, Вино», за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 17а, на суму 76, 20 грн.;

- 04.07.2024 о 21 год. 47 хв, в магазині «Продукти», за адресою: м. Дніпро,

вул. Каруни, буд. 49, на суму 79,00 грн.

Своїми умисними незаконними діями, ОСОБА_5 здійснила викрадення (крадіжку) грошових коштів, які знаходились на картковому рахунку банківської картки № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», обладнану технологією безконтактної оплати (цифровим токеном), належних ОСОБА_7 , чим спричинила останній майнову шкоду на загальну суму 936 гривень 20 копійок.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За сукупністю, умисні дії ОСОБА_5 , які виразись у привласненні офіційного документа, з корисливих мотивів, та таємному викраденні чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та пояснила, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також того, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначила, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та дозволить запобігти існуючим ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, однак зауважив, що наведені у клопотанні ризики необґрунтовані.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000506 від 12 липня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

26 липня 2024 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із доданими матеріалами було вручено підозрюваній та захиснику 30 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 11 липня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12 липня 2024 року; протоколом огляду відеозапису від 15 липня 2024 року; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16 липня 2024 року; протоколом перегляду відеозапису за участі потерпілої ОСОБА_7 від 16 липня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16 липня 2024 року.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому усвідомлюючи про покарання, яке їй загрожує, може переховуватися від органів Національної поліції України, прокуратури та суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, слідчим не доведено, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 дійсно існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ті обставини, що підозрювана не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштована та незаміжня в своїй сукупності не підтверджують існування вказаного ризику, а інших доводів щодо дійсності вказаного ризику не наведено.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявного в рамках даного кримінального провадження ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 176-179, 370-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на строк два місця, а саме до 30 вересня 2024 року на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді у відповідності до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1