Номер провадження по справі 1-в/387/41/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора

( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3

представник Новоукраїнського районного сектору

№1 філії Державної установи "Центр пробації"

в Кіровоградській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області подання провідного інспектора Новоукраїнського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 №3886-IX вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 яким засуджено

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свердловськ-44, Свердловської області, РФ, фактично проживає АДРЕСА_1 , громадянин російської федерації, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провідний інспектор Новоукраїнського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням, в якому просить привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 №3886-IX вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 відносно ОСОБА_5 .

Представник служби пробації, прокурор, надали до суду заяву про розгляд подання за їх відсутності.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до наведених у поданні мотивів, Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX декриміналізовано діяння, за яке ОСОБА_5 засуджено вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вартість майна, що є предметом правопорушення, згідно зі ст.51 КпАП України у редакції даного закону відповідає дрібній крадіжці, що має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності та не є кримінально каранним. Зважаючи на викладене, провідний інспектор Новоукраїнського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 просить привести вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 у відповідність до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд відповідно до ч.2 ст.539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2, 3 ст.74 КК України.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст.51 КпАП України.

У цьому контексті суд вважає Закон №3886-ІХ таким, що вносить зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342 грн на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 2684 гривень.

Тобто, з 09.08.2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 визнано судом винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення на суму 1016 гривень 33 копійки. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, зважаючи на те, що Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, який відбуває покарання, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, суд вважає вказаний закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

З огляду на викладене, враховуючи релевантну щодо обставин кримінального провадження практику Верховного Суду (позиція, викладена у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 у справі №567/507/23), оскільки ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, подання провідного інспектора Новоукраїнського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_5 звільненню від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ч.2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Новоукраїнського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, призначеного за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2023 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів із дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1