печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного управління національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви від 13.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного управління національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви від 13.12.2023.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Представник органу досудового розслідування, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що строк звернення до суду зі скаргою пропущений з поважних причин, тому слідчий суддя вважає за можливе поновити його.

З тексту скарги вбачається, що 07.01.2024 ОСОБА_3 звернувся до Офісу Генерального прокурора, із заявою від про вчинення кримінального правопорушення 13.12.2024.

18.03.2024 отримано лист з Прокуратури м. Києва від 18.01.2024 про те, що заяву ОСОБА_3 Офісом Генерального прокурора скеровано до Прокуратури м. Києва, якою вказану заяву перенаправлено до Головного управління національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, оскарження бездіяльності, зокрема, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення здійснюється протягом десяти днів з дати отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, ОСОБА_3 звернувся до Прокурора м. Києва з заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2024.

Листом Київської міської прокуратури від 18.01.2024 № 27-186ВИХ-24, ОСОБА_3 повідомлено про те, що його заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2024 скеровано до Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п.18 ч.1 ст. 3, ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі скарг, поданих в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

У даному випадку не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК України) та не регламентує діяльність слідчого судді.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність посадових осіб Головного управління національної поліції України.

Разом з цим, відповідно до листа Київської міської прокуратури від 18.01.2024 № 27-186ВИХ-24, заяву ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2024 скеровано до Головного управління Національної поліції у м. Києві, яке розташоване за адресою: м. Кив, вул. Володимирська, буд. 15, що у Шевченківському районі м. Києва.

Частиною 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Аналізуючи вище викладене, оскільки заяву ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2024 скеровано до Головного управління Національної поліції у м. Києві, що не відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для відмови в задоволені скарги.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою до суду.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного управління національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви від 13.12.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1