Провадження №: 1-кп/127/423/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 29.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турбів Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, із середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України,

раніше судимого:

?12.08.2003 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

?14.06.2005 Липовецьким районним судом Вінницької області за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 188, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

?27.06.2008 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 307 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

?20.10.2010 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.09.2012 на підставі постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 31.08.2012 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 19 днів;

?19.09.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

?18.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

?13.05.2016 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 до 10 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 16.11.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, разом із угодою про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 від 30.04.2024, яку досягнуто під час досудового розслідування, а тому в порядку ст. 474 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 29.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 30.04.2024 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області.

Так, з обвинувального акту вбачається, що відповідно до додатку № 1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, чи холодної зброї, здійснюється на підставі передбачених Законом дозволів.

Незважаючи на вимоги вищевказаних нормативних актів, ОСОБА_3 у невстановлений час та у невстановленому місці, придбав з метою мати в особистому володінні для подальшого носіння, зберігання та використання у власних цілях, достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, телескопічну дубинку, яка є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлена промисловим способом, яку в подальшому став зберігати при собі.

Так, 29.03.2024 ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що при ньому перебуває холодна зброя, а саме телескопічна дубинка, достовірно знаючи її властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зберігаючи при собі (правій кишені одягненої жилетки), переніс без передбаченого законом дозволу телескопічну дубинку за адресою: АДРЕСА_2 , поряд із автостанцією «Східна», де був зупинений співробітниками поліції.

В подальшому, 29.03.2024 в період часу з 16:55 год. по 17:02 год. співробітниками Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проведено огляд місця події, а саме ділянки поряд із автостанцією «Східна» по АДРЕСА_2 за участю ОСОБА_3 , який в ході огляду добровільно видав телескопічну дубинку, яка знаходилася в правій кишені одягненої жилетки.

Згідно висновку експерта предмет наданий на дослідження, являється холодною зброєю. Даний предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії телескопічною дубинкою, виготовлена промисловим способом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Згідно із ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 30.04.2024 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України.

У ході підготовчого судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди судом.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що свою вину у інкримінованому йому злочині він визнає повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполіг на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2024 та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що угода про визнання винуватості від 30.04.2024 підлягає затвердженню та призначенню ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що угода про визнання винуватості від 30.04.2024 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України, носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Сторонами угоди враховано фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше судимий. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Липовецька міська лікарня» Вінницької області від 04.04.2024 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває та за медичною допомогою до закладу не звертався. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Липовецька міська лікарня» Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 301/01-07 від 05.04.2024 ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався і на диспансерному обліку не перебуває.

Також, враховано обставину, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , щире каяття та обставину, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , рецедив злочинів.

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 30.04.2024 укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2024 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 370, ст. 373, ст. 474, ст. 475, ст. 615 КПК України та ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.04.2024 укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 29.03.2024.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Речові докази, а саме:

?предмет ззовні схожий на телескопічну палицю, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 022485, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області знищити;

?цифровий носій інформації із відеозаписом із нагрудної бодікамери поліцейського, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 1 514,56 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2024 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: