ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/437/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1215/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 02 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002802, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні обвинувачений просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2023 року щодо нього.

В обґрунтування посилається на те, що копію оскарженого вироку він отримав лише 20 лютого 2024 року, у зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено ним з поважних причин, просить його поновити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку клопотання, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як убачається з поданого клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало отримання обвинуваченим копії оскаржуваного вироку від 14 лютого 2023 року лише 20 лютого 2024 року, у зв`язку з чим апеляційна скарга ним була подана 12 квітня 2024 року, тобто більш ніж через рік після ухвалення вироку.

Однак, таке посилання обвинуваченого на те, що він отримав оскаржуваний вирок лише 20 лютого 2024 року, не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Відповідно до журналу судового засідання від 14 лютого 2023 року, вирок суду було проголошено 14 лютого 2023 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 . При цьому, обвинуваченому було роз`яснено порядок та строки оскарження вироку.

Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження міститься розписка обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він 14 лютого 2023 року безпосередньо отримав оскаржуваний вирок, тобто в день його проголошення (а.с.77).

При цьому, посилання обвинуваченого на те, що він отримав копію вироку 20 лютого 2024 року не свідчить про поважність причини пропущення зазначеного процесуального строку, оскільки відповідно до розписки обвинуваченого копію оскаржуваного вироку він своєчасно отримав 14 лютого 2023 року, а 20 лютого 2024 року він отримав вирок вже вдруге, згідно його заяви від 06 лютого 2024 року.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що він отримав копію оскаржуваного вироку лише 20 лютого 2024 року не відповідає дійсності та спростовується матеріалами кримінального провадження, а тому зазначена обвинуваченим підстава не свідчить про поважність пропущення зазначеного процесуального строку.

Враховуючи вищезазначене, в клопотанні обвинуваченого переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній не відповідають дійсності, а як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, вагомих правових підстав для поновлення такого строку колегія суддів не вбачає. Апелянт мав всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 вчасно.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4