Справа № 351/2236/23
Номер провадження №1-кп/351/56/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000093 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Русів Снятинського району, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, інвалідом не являється, раніше не судимого,

обвинуваченого ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

Так, 20.07.2023 приблизно о 16:20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у публічному місці, а саме по АДРЕСА_2 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи встановлені в суспільстві норми та правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в присутності інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, відчуваючи перевагу у фізичній силі та вазі, демонстративно ображаючи нецензурними словами ОСОБА_7 , із демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з метою самоутвердження за рахунок приниження потерпілої, з мотивів явної неповаги до суспільства безпричинно почав штовхати її, схопив рукою за волосся, внаслідок чого ОСОБА_7 упала на коліна, натомість ОСОБА_4 , тримаючи потерпілу ОСОБА_7 за волосся, почав тягнути її по дорозі, наносячи при цьому їй удари рукою та ногами в різні частини тіла, а коли ОСОБА_7 вирвалася від ОСОБА_4 та втекла на територію свого господарства, то ОСОБА_4 наздогнав її, знову схопив ОСОБА_7 за волосся та двічі ударив її головою об стіну будинку, а також наносив удари ногами та руками по голові, тулубі та спині, внаслідок чого вирвав жмут волосся з голови ОСОБА_7 та спричинив їй тілесні ушкодження.

У ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця, з садном на його фоні, в межах правої орбітальної ділянки та лобної ділянки праворуч; синець, з садном на його фоні, в лобній ділянці ліворуч; синець, з садном на його фоні, в межах лівих виличної та орбітальної ділянок; синець в ділянці спинки носа; синець в ділянці лівого ліктьового суглоба; синці на поверхні грудної клітки; синець в межах черевної стінки ліворуч та лівої сідничної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, ігноруючи встановлені в суспільстві норми та правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в присутності інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, відчуваючи перевагу у фізичній силі та вазі, демонстративно ображаючи нецензурними словами ОСОБА_6 , із демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, з метою самоутвердження за рахунок приниження потерпілої, з мотивів явної неповаги до суспільства безпричинно завдав ОСОБА_6 декілька ударів в ділянку правого плеча та правого і лівого передпліч, здавлював своїми руками за шию, потім зловив ОСОБА_6 її за 1-й палець правої китиці та почав його викручувати, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судового експерта у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого плеча, правого передпліччя та ділянки правого променево-зап`ястного суглоба, в ділянці 1-го пальця правої китиці; садно в ділянці правої китиці; синець, з садном на його фоні, в ділянці лівого передпліччя; садна в ділянці лівої китиці, в поперековій ділянці праворуч; синець в поперековій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи (порушення недоторканості житла), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 цього ж дня, 20.07.2023р. приблизно о 16.20 год., маючи на меті завершити конфлікт із ОСОБА_7 , вирішив порушити недоторканість іншого володіння ОСОБА_7 , а саме незаконно, проти її волі проникнути на територію її господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

З цією метою ОСОБА_4 підійшов до хвіртки господароства ОСОБА_7 , яка в той час була зачинена на металевий засув та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно- небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право людини на недоторканість іншого володіння, всупереч волі законного володільця, пошкодив засув на хвіртці та проти волі законного володільця, через хвіртку огорожі проник на територію господарства -прибудинкову земельну ділянку ОСОБА_7 , чим порушив її конституційне право на недоторканість іншого володіння. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_4 покинув територію господарства потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав частково. Пояснив, що 20.07.2023р. мав конфлікт із співмешканкою на власному подвір`ї. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самі втрутилися у їхній зі співмешканкою конфлікт. Вказав, що бив потерпілих. Як бив ОСОБА_7 не пам`ятає. Чи виражався нецензурною лайкою теж не пам`ятає. Зазначив, що того дня на вулиці ображав потерпілих, кричав, бив руками, однак, за волосся не тягнув. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самі його спровокували, щиро кається у вчиненому.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає частково. Жодних заборонних знаків на огорожі, подвір`ї потерпілої ОСОБА_7 не було, а тому і не було незаконного проникнення обвинуваченого. Потерпіла ОСОБА_6 втрутилася в конфлікт обвинуваченого із співмешканкою, це і було причиною агресії та хуліганських дій обвинуваченого. Тобто конфлікт обвинуваченого із потерпілими виник не безпричинно. Тому в діях обвинуваченого відсутні хуліганський мотив, а лише спричинення тілесних ушкоджень. Цивільний позов потерпілих обвинувачений визнає частково, моральну шкоду визнає в розмірі по 1000 грн. кожній, а також визнає матеріальну щкоду в розмірі, що підтверджується квитанціями.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 20.07.2023р. вона перебувала на роботі і до неї зателефонував колега з роботи ОСОБА_8 та повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 . б`є співмешканку та дитину, чути сильний крик дитини. Вона прибігла, після чого обвинувачений почав кричати на неї, ображати нецензурними словами, погрожувати їй, а також, бив її. Потім він повернувся до ОСОБА_7 і бив її. Вказала, що потерпіла ОСОБА_7 до нього не зверталася, мовчала, а обвинувачений почав її бити руками і ногами в різні ділянки тіла, після чого вона впала. Однак, він продовжував наносити удари, бив хаотично руками і ногами. Потерпіла ОСОБА_7 навколішках намагалася втекти до себе на подвіря, однак ОСОБА_9 її наздогнав, вхопив за волосся та бив головою об стіну будинку, а також, вирвав їй жмут волосся. Донька потерпілої ОСОБА_10 намагалася зупинити обвинуваченого, однак, він не реагував, побив її. Після чого він повернувся на дорогу і побачив її. Вона почала тікати до амбулаторії , він наздогнав її та вдарив у плече. Після чого вона впала на асфальт, а обвинувачений вдарив її у спину, схопив за шию та почав душити, погрожував їй. Потім у руках помітив телефон та хотів вихопити його і викрутив їй палець. Після чого він пішов, а вона викликала поліцію. Зазначила, що лікувалася амбулаторно з 21.07.2023р. по 08.08.2023р., а з 08.08.2023р. по 25.08.2023р. лікувалася стаціонарно. Їй завдано моральної шкоди, вона не могла працювати, була налякана, страждала, відчувала біль, втатила сон. У неї з`явилася гіпертонія та головні болі. Також у неї з`явилися страхи. Зазначила, що очевидцем тих подій була донька ОСОБА_11 та подружжя ОСОБА_12 . Вказала, що не провокувала обвинуваченого на конфлікт, а просто спитала його: « ОСОБА_13 , що трапилося?». Обвинувачений жодного разу не намагався вибачитися перед нею чи відшкодувати їй матеріальну шкоду. Просила покарати обвинуваченого ОСОБА_4 суворо та задоволити цивільний позов.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 20.07.2023р. було чути крики дітей і тому вона попросила доньку подивитись, що відбувається. Донька пішла подивитися та покликала її, сказавши, що там ОСОБА_14 . Після чого вони з донькою пішли і побачили, як обвинувачений ОСОБА_4 штовхав ОСОБА_6 , кричав на неї та бив, погрожував їй, махав руками. Вказала, що вона його не кликала, однак він помітив її на відстані 3-4 метри на вулиці та переключив увагу на неї, почав її бити. Бив кулаками по плечах, руках, голові, схопив її за волосся. Донька намагалася його зупинити, але не могла. Вона ж пробувала втекти, тому забігла на подвір`я, а обвинувачений продовжував її бити та тягнув за волосся, вирвав пучок волосся. Крім того, вхопив її за волосся та бив головою об стіну. Вона впала та скрутилася, а обвинувачений бив ногами і кулаками по всім ділянкам тіла, в т.ч. і по голові та по обличчі. Бив її близько 3-4 хвилин.

Після чого обвинувачений вибіг на вулицю, там була ОСОБА_6 і він продовжив кричати на неї та ображати нецензурними словами, переслідував її. Вона ж була в крові та не могла бачити, що було далі. Зазначила, що обвинувачений погрожував їй , що вб`є. Через 10-15 хвилин вона вийшла на вулицю, там був ОСОБА_4 , його баба ОСОБА_15 , та знайомі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Сказала обвинуваченому, що не пробачить йому, тоді повернулася на подвір`я, закрила хвіртку. Після чого ОСОБА_4 ногою вибив хвіртку, був з вилами, кричав на неї, обзивав, погрожував, а потім приклав вила їй до грудей. На його крики прибіг ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , однак обвинувачений не реагував, аж поки ОСОБА_19 не дав йому ляпася, і тільки тоді обвинувачений прийшов до тями. Потім вони забрали обвинуваченого. Згодом приїхала ШМД та поліція. Зазначила, що знаходилася на території свого господарства, яке відгороджене та було закрите. Обвинуваченому ОСОБА_4 не дозволяла заходити на територію свого господарства. Вказала, що діями обвинуваченого їй завдано моральну шкоду, яка виразилася в тому, що вона боїться виходити сама на вулицю, втратила сон, у неї виникли депресії, а також, вона відчувала фізичний біль, страждання, тривалий час лікувалася в лікарні та амбулаторно. Напередодні судового засідання обвинувачений просив у неї пробачення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , яка являється донькою потерпілої ОСОБА_7 , пояснила, що 20.07.2023р. біля 16.20 год. була вдома, почула крики, вийшла на вулицю подивитися, що трапилося. Побачила, як ОСОБА_4 б`є співмешканку ОСОБА_21 Тоді вона повернулася та покликала матір. Коли вийшли, то побачили, як ОСОБА_4 б`є ОСОБА_6 , кричав на неї нецензурними словами, ображав, розмахував руками та наносив руками удари, штовхав ОСОБА_6 .. Коли побачив її матір, то прибіг до неї та почав її ображати. Вона ж не зрозуміла, що відбувається. Обвинувачений штовхав її матір, після чого вона впала на коліна, а він наносив удари по обличчю, рукам, спині і ногам. Мати вирвалася і тоді вони втекли на подвір`я. Вона намагалася викликати поліцію, обвинувачений ОСОБА_4 увірвався на подвір`я, наздогнав матір біля будинку, зхопив за голову та бив головою об стіну. Вирвав їй жмут волосся. Потім продовжував бити кулаками по спині, копав ногами. Вона просила обвинуваченого зупинитись та відтягти мати. Після нанесення ударів ОСОБА_4 вибіг на вулицю та побіг до ОСОБА_6 .. Вона в той час викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Через 10-15 хв. мати вийшла подивитися чи є швидка медична допомога та поліція, повертаючись, зустріла ОСОБА_4 та його співмешканку, ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та бабу обвитнуваченого. Потім обвинувачений побіг на своє подвір`я, взяв вила, повернувся та вибив ногою зачинену хвіртку до їх господарства, підбіг до матері та приставив вила до її грудей. Мати кричала. Після чого прибігли ОСОБА_19 та ОСОБА_22 , вмовляли обвинуваченого та намагалися його зупинити. ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_4 по обличчю, відібрав вила. Тоді приїхала швидка медична допомога та поліція. ОСОБА_4 весь час кричав, виражався нецензурно, ображав. Зазначила, що весь конфлікт тривав близько 25 хвилин. Її мати не провокувала обвинуваченого та не ображала його. В минулому у обвинуваченого був конфлікт із її батьком, з яким вона та матір не спілкуються. Конфлікт обвинуваченого із батьком їх не цікавив та вони не втручалися в нього. Мати після побиття тяжко переживала, тривалий час лікувалася, на даний час боїться вийти на вулицю. У матері були відкриті рани на голові. Також вказала, що весь конфлікт розпочався із того, що ОСОБА_4 конфліктував із дружиною, яка кричала про допомогу, а ОСОБА_6 підійшла спитатись, що трапилося. Із цього почався конфлікт відносно ОСОБА_6 та її матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , яка являється співмешканкою обвинуваченого, пояснила, що 20.07.2023р. ОСОБА_4 прийшов додому та вчинив із нею конфлікт, після чого вона пішла до баби обвинуваченого . Не дійшовши, почула крики. Це був конфлікт обвинуваченого із потерпілими. Зазначила, що під час конфлікту із нею, ОСОБА_4 виражався нецензурними словами, голосно кричав, при чому була присутня дитина. Конфлікт між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 був у них на подвір`ї. ОСОБА_6 прийшла на крик, а вона пішла. Моменту нанесення обвинуваченим ударів потерпілим не бачила. Чула жіночі крики. Коли повернулась, приїхала швидка медична допомога та поліція. Говорили, що ОСОБА_4 побив потерпілих. Вказала, що конфлікт тривав близько 15-20 хвилин. Весь час, що була відсутня, чула крики. Повернулась після завершення конфлікту. Тоді зателефонувала бабі обвинуваченого та повідомила про сварку. Також, зазначила, що виходила з водвір`я в той момент, коли прийшла потерпіла ОСОБА_6 , яка тихо спитала, що трапилося і ОСОБА_4 спитав її, чого вона прийшла. ОСОБА_24 чого, свідок пішла і не оберталась.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка являється бабою обвинуваченого та сестрою потерпілої ОСОБА_6 , пояснила, що 20.07.2023р. ОСОБА_4 посварився із своєю співмешканкою. Тоді вона пішла до господарства обвинуваченого щоб заспокоїти та допомогти ОСОБА_4 . Коли прийшла, то побачила як ОСОБА_6 впала, а на неї - ОСОБА_4 . Вказала, що ОСОБА_7 та обвинувачений кричали один на одного, початку конфлікту не бачила, бійки та побоїв теж не бачила, тому що пішла до хати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка являється сусідкою обвинуваченого та потерпілих, пояснила, що в липні 2023р. проходила повз будинок ОСОБА_4 та почула дуже сильні крики дитини та жінки. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_6 , щоб вона пішла до обвинуваченого щось йому сказати. Відійшовши, почула крики ОСОБА_7 та побачила. що ОСОБА_4 зайшов на подвір`я та почав бити ОСОБА_6 .. Також, вона чула як баба обвинуваченого кричала: " ОСОБА_13 , не бий". Після чого вона повернулась та побачила побиту ОСОБА_6 .. Вказала, що ОСОБА_4 бив потерпілих, кричав, нецензурно виражався, погрожував. Зокрема, бачила, як обвинувачений бив ОСОБА_6 після чого переключився на ОСОБА_7 і бив її. Вона лежала, а обвинувачений її бив, копав. ОСОБА_7 тікала до себе на подвір`я, а ОСОБА_4 її переслідував. Все це відбувалося на вулиці і на подвір`ї. Також, на вулиці були присутні інші сусіди, баба обвинуваченого. Після побиття потерпілі лікувалися в лікарні, на даний час переживають, плачуть та перебувають у депресії.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується наступними зібраними у справі та дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000094, відповідно до якого 20.07.2023р. близько 16.30 год. сусід ОСОБА_6 ОСОБА_4 за своїм місцем проживання, під час словесної суперечки спричинив їй тілесні ушкодження;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000094, відповідно до якого 20.07.2023р. близько 16.00 год. сусід ОСОБА_7 ОСОБА_4 незаконно проник на територію її господарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , чим порушив її право на недоторканість житла;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2023р., згідно якого прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2023р., згідно якого прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2023р., відповідно до якого із потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_20 застосовувалась безперервна відеофіксація ходу проведення відповідної слідчої дії. Відеозапис проведення слідчого експерименту записано на оптичний носій інформації, який додано до протоколу;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_20 , які детально відтворили та показали обставини конфлікту, дії обвинуваченого та потерпілих, що повністю відповідає їх показам, що дані в судовому засіданні, та підтверджують винуватість ОСОБА_4

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2023р., відповідно до якого із свідком ОСОБА_8 застосовувалась безперервна відеофіксація ходу проведення відповідної слідчої дії. Відеозапис проведення слідчого експерименту записано на оптичний носій інформації, який додано до протоколу;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 , яка детально відтворила та показали обставини конфлікту, дії обвинуваченого та потерпілих, що повністю відповідає її показам, що дані в судовому засіданні, та підтверджують винуватість ОСОБА_4

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2023р., відповідно до якого із свідком ОСОБА_25 застосовувалась безперервна відеофіксація ходу проведення відповідної слідчої дії. Відеозапис проведення слідчого експерименту записано на оптичний носій інформації, який додано до протоколу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2023р., відповідно до якого із потерпілою ОСОБА_6 застосовувалась безперервна відеофіксація ходу проведення відповідної слідчої дії. Відеозапис проведення слідчого експерименту записано на оптичний носій інформації, який додано до протоколу;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_6 , яка детально відтворила та показали обставини конфлікту, дії обвинуваченого та потерпілих, що повністю відповідає її показам, що дані в судовому засіданні, та підтверджують винуватість ОСОБА_4

- даними висновку експерта № 151 від 08.08.2023р., за наслідками проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , у останньої виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця з садном на його фоні, в межах правої орбітальної ділянки та лобної ділянки праворуч; синця з садном на його фоні в лобній ділянці ліворуч, синця з садном на його фоні, в межах лівих виличної та орбітальної ділянок; синця в ділянці спинки носа; синця в ділянці лівого ліктьового суглобу; синця на передній поверхні грудної клітки; синця в межах черевної стінки ліворуч та лівої сідничної ділянки; синців в ділянках колінних суглобів та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- даними висновку експерта № 152 від 08.08.2023р., за наслідками проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , у останньої виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянках правого плеча, правого передпліччя та ділянки правого променево-зап`ястного суглобу, в ділянці 1-го пальця правої китиці; садна в ділянці правої китиці; синця з садном на його фоні, в ділянці лівого передпліччя; садна в ділянках лівої китиці, в поперековій ділянці праворуч, в ділянці лівого колінного суглобу; синця в поперековій ділянці та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Приймаючи до уваги суперечливий характер показань обвинуваченого ОСОБА_26 , враховуючи детальні та послідовні показання потерпілих та свідків, які дали детальні покази, які повністю узгоджуються між собою та із сукупністю інших доказів по справі в частині часу, місця, способу їх вчинення, локалізації нанесення ударів та їх кількості та інших обставин, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Твердження сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_4 у незаконному проникненні до іншого володіння потерпілої через відсутність на паркані потерпілої ОСОБА_7 забороняючої таблички суд оцінює критично, виходячи з наступного. Наявність огорожі господарства ОСОБА_27 та замкнутої фіртки до такого господарства є свідченням неможливості проникнення сторонніх осіб на внутрішню територію. При цьому істотним є не відсутність забороняючої вивіски на вхід, а відсутність дозволу чи згоди володільця на проникнення сторонніх на територію домоволодіння. Важливим при цьому є обставини проникнення ОСОБА_4 , спосіб пошкодження засуву на хфіртці, а саме вибиття обвинуваченим ногою хфіртку та самовільне проникнення на огороджену прибудинкову територію ОСОБА_27 , продовживши вчинення хуліганських дій відносно останньої.

Також, суд критично оцінює твердження обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_4 почав вчиняти конфлікт та наносити удари потерпілим не безпричинно, а після того як ОСОБА_6 втрутилась у сварку обвинуваченого з його співмешканкою. Виходячи з показів потерпілої ОСОБА_6 , яка лише запитала обвинуваченого: " ОСОБА_13 , що трапилось?", не провокувала обвинуваченого, суд вважає, що обвингувачений вчиняв хуліганські дії без будьякої вагомої причини чи з використанням малозначного приводу.

Тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч.1 ст. 296 КК України, так як він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки він вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи (порушення недоторканості житла).

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень передбаченихч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 162 КК Україниякі є кримінальними проступками,особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується нейтрально за місцем проживання.

Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого судом не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченого судом також не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує конкретні обставини правопорушення, характер хуліганських дій, їх тривалість та інтенсивність, стать, вік обвинуваченого та потерпілих.

Суд вважає, що наведені обставини, дані про особу обвинуваченого, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 296 КК КК України у вид обмеження волі.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 9076,86 грн., моральної шкоди в розмірі 53600, 00 грн. та оплати за надання правової допомоги у розмірі 12078,00 грн.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 348,00 грн., моральної шкоди в розмірі 67000, 00 грн. та оплати за надання правової допомоги у розмірі 20078,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши цивільні позова потерпілих, суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд, враховуючи обставини справи, визнання обвинуваченим позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, характер та глибину моральних страждань потерпілих: потерпілої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 зокрема, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обсяг наданої адвокатом правової допомоги, суд дійшов висновку, що з врахуванням вимог розумності і справедливості з обвинуваченого слід стянути відшкодування на користь:

- ОСОБА_6 у розмірі 9076 грн. завданої матеріальної шкод, 30000 грн. завданої моральної шкоди та 12078 грн. витрат на правову допомогу;

- ОСОБА_7 у розмірі 348 грн. завданої матеріальної шкоди, 45000 грн. завданої моральної шкоди та 15000 грн. витрат на правову допомогу.

Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На думку суду такепокарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні та відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 роки обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 9076 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 12078 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 348 грн., моральну шкоду в сумі 45000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 15000 грн.

Строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_28