25.10.2024
Справа № 642/6768/24
Провадження № 1-кс/642/3818/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000532 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2024 на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 19.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11», в корпусі фіолетового кольору, MEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , з сім-картою оператора ПРАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_4 , поміщений до прозорого сейф пакету «WAR 1311492», шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказаний мобільний телефон матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна. Місцем зберігання арештованого майна, визначити камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових № 0000532 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов оголошення щодо надання квартири в оренду, зателефонувавши за номером телефону вказаним у оголошені НОМЕР_5 невідомий чоловік на ім`я Філіп повідомив, що квартира здається в оренду виключно по предоплаті 18000 грн. ОСОБА_5 погодився на умови та здійснив переказ грошових коштів зі своєї банківської карти НОМЕР_6 на банківську карту невстановленої особи НОМЕР_7 . Після отримання коштів невідома особа на ім`я Філіп перестала відповідати на дзвінки.

За вказаним фактом 07.05.2024 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 28 червня 2024 року, дізнавачем було здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до інформації про власників банківської картки АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_7 , деталізованої виписки про рух грошових коштів по банківській картці АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_7 , про що складено протокол від 22.08.2024 року.

23.08.2024 року дізнавачем здійснено огляд носія інформації CD-диску з інформацією вилученою під час тимчасового доступу до речей і документів від 22.08.2024 року в АТ «Таскомбанк» на підставі ухвали слідчого судді.

Оглядом встановлено, що на носії інформації наявний файл з назвою: «Договір ОСОБА_4 » із договором на комплексне банківське обслуговування. Також, на носії інформації наявна заархівована папка «Виписки ОСОБА_4 », яка містить пдф файли із виписками по рахункам ОСОБА_4 за період з 01.05.2024 по 28.06.2024., згідно яких в файлі з назвою « НОМЕР_8 .pdf» зафіксовано надходження коштів в сумах 1300 грн., 1700 грн., 3000 грн., 6000 грн., 3000 грн. та 3000. грн 06.05.2024 об 16.17 год, 16.34 год, 16.40 год, 17.10 год, 18.04 год та 18.23 год. відповідно на вказаний рахунок картки НОМЕР_9 з картки НОМЕР_6 тобто з картки потерпілого ОСОБА_5 .

Переглядом файлу з назвою « НОМЕР_10 .pdf» встановлено, що 06.05.2024 після отримання переказу коштів з рахунку НОМЕР_8 (на який були надіслані кошти потерпілим) та об 19.05 год. зафіксований розрахунок в наземній торгівельній точці магазину АТБ відділення 863 розташоване за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 11 (згідно інтернет мережі Холодногірський район м. Харкова).

Переглядом файлу з назвою «auth_history (1)» встановлено, що особа, яка здійснювала вхід до особистого банківського кабінету ОСОБА_4 використовувала фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , номер не змінювався. Оглядом даного файлу встановлено, що особа, яка здійснювала вхід до особистого банківського кабінету, користувалася пристроєм «IРhone11».

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 19.10.2024 року в період з 15 год. 00 хв. по 15 год. 50 хв. дізнавачем сектору дізнання ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 за участю понятих було проведено огляд місця події біля території будинку, розташованого, за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду учасник огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно в присутності понятих видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11», в корпусі фіолетового кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , з сім-картою оператора ПРАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_4 , який останній, відповідно до своєї заяви від 19.10.2024 року, використовував для вчинення шахрайських дій.

За результатами проведення огляду зазначений мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11», в корпусі фіолетового кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , з сім-картою оператора ПРАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_4 було поміщено до прозорого сейф пакету «WAR 1311492» та вилучено до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, буд. 1.

19.10.2024 постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вилучений в ході огляду місця події від 19.10.2024 року мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11», в корпусі фіолетового кольору, IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , з сім-картою оператора ПРАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_4 , поміщений до прозорого сейф пакету «WAR 1311492» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000532 від 07.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене майно в ході проведення огляду місця події від 19.10.2024 є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначене майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події від 19.10.2024, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та з метою забезпечення кримінального провадження шляхом їх збереження, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання прокурора вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000532 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 19.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11», в корпусі фіолетового кольору, MEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , MEID НОМЕР_3 , з сім-картою оператора ПРАТ «ВФ Україна» з номером телефону НОМЕР_4 , поміщений до прозорого сейф пакету «WAR 1311492», шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказаний мобільний телефон матиме суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Місцем зберігання арештованого майна, визначити камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1