Справа № 211/6286/24
Провадження № 1-в/211/238/24
У Х В А Л А
іменем України
17 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відносно засудженої ОСОБА_3 у відповідність до вимог закону,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,
до суду надійшло подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відносно ОСОБА_3 , засудженої 25.07.2023 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровській області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, у відповідність до вимог закону.
Начальник (ініціатор подання) органу пробації або визначений начальником представник органу пробації та засуджена у судове засідання не прибули. Від заступника начальника органу пробації надійшла заява про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує, просить задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку, що подання підлягає задоволенню у зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння та можливо здійснити судовий розгляд за відсутності керівника (ініціатора подання) органу пробації, представника органу пробації, засудженого, оскільки права останнього не порушуються, не погіршується його становище.
Вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання слід задоволити з таких підстав.
Так, вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 25.07.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4, 75, 76 КК Українидо 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї певні обов`язки.
Вирок суду набрав чинності і не змінювався судом вищих інстанцій.

Частиною 1 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 6 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що зміни до законодавці' України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до згаданого вироку ОСОБА_3 13 травня 2023 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. Загальна вартість викраденого майна складає 508,02 грн.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно із пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2023 становить 2684,00 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342,00 грн. на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 2684,00 грн.

Отже, викрадення чужого майна вартістю до 2684,00 грн. включно в 2023 році, є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа №567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Таким чином, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із чим, суд зазначає, що відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ураховуючи викладене, оскільки вартість майна, за викрадення якого засуджена ОСОБА_3 , складає 508,02 грн. та відповідно менше ніж 2684,00 грн., тому остання підлягає негайному звільненню від покарання за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та звільнення засудженої за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком (ч. 2 ст. 74 КК України).

Керуючись ст.ст.369, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IХ від 18.07.2024 року, ч. 1 ст.5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд -

постановив:

подання - задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 25.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали оголошений 17 жовтня 2024 року о 15 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1