УХВАЛА

Іменем України

26.07.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000514 від 24.07.2024,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зі слів, має на утриманні неповнолітнього сина 2007 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 23.07.2024 о 13 годині 09 хвилин, перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , де в цей же день, час та місці у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з приміщення вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час та місці, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до прилавку, який розташований в середині магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», звідки таємно, повторно, викрав шкіряний гаманець чорного кольору марки «Alfa Ricco», вартістю 1000 грн, грошові кошти в сумі 3400 грн, а також антикварну монетку із срібла російської імперії номіналом 1 рубль, 1897 року карбування, вартістю 1000 грн.

Надалі ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5400 гривень.

25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні останнім таємного викрадення чужого майно, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 24.07.2024; протоколом огляду місця події від 24.07.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 24.07.2024; протоколом огляду місця події від 24.07.2024; протоколом огляду місця події від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.07.2024; протоколом огляду предметів від 24.07.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 25.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.07.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 25.07.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Поряд з наявністю підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, при цьому не контролює своїх дій та вчиняє протиправні вчинки, що свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, а також про можливість переховування останнього від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Також, ОСОБА_5 судимий 3 рази за вчинення майнових кримінальних правопорушень, та всі три рази відбував реальні покарання у виді позбавлення волі.

Вказане кримінальне правопорушення вчинив через два місяці після того, як 10.05.2024 Бердичівським міським судом Житомирської області був умовно-достроково звільнений (не відбута частина покарання 1 рік 2 місяці 2 дні). ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не фактично не проживає, тобто є особою без постійного місця проживання, будь-якого особистого житла не має. Мобільного телефону та інших засобів зв`язку ОСОБА_5 не має. А тому слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не має матеріальних засобів для існування, не має сім`ї, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризику переховування його від органу досудового розслідування. Також ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може впливати на свідка ОСОБА_10 , оскільки знає його місце проживання, з метою його залякування, що свідчить про наявність відповідного ризику з боку підозрюваного.

Слідчий вказує, що на даний час органом досудового розслідування вживаються заходи з метою встановлення всіх свідків події та проведення з ними слідчих дій, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та потерпілого, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

На підставі вищевикладеного, слідчий вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити. Додатково пояснив, що постійні крадіжки є джерелом доходу підозрюваного, всі його судимості є непогашеними, вважає, що підозрюваний буде продовжувати злочинну діяльність та може переховуватись від органу досудового розслідування.

Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину у скоєному визнає, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання товариша, при цьому проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Встановлено, що ВП №1 Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000514 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років (ч.4 ст.185 КК України).

На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.

Також, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 не працює, не має постійного місця проживання та офіційних джерел доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимості не погашені.

Наведене приводить до переконливого висновку про те, що існує ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.

Крім того, усвідомлення можливого призначення покарання у виді позбавлення волі, відсутність стійких соціальних зв`язків, дає припущення вважати, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вбачає небезпідставним посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків, оскільки, як вказано у клопотанні, підозрюваному відомі такі особи.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який не має офіційного джерела доходів, спосіб життя, інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.09.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 27.09.2024 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-20 год 31.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1