Справа № 211/4722/24
Провадження № 1-кп/211/564/24
У Х В А Л А

іменем України

21 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000863 від 05.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

В обвинувальному акті зазначається, що на початку квітня 2024 року більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не було встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптововинеклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайських дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись дружніми стосунками з потерпілим, заволодів електричною дрилю білого кольору марки «ЕППРОМ» моделі «ЕД-700» під приводом тимчасового користування, обіцяючи повернути у подальшому. Вартість майна відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3416/24 від 10.07.2024, становить 1319 гривень 76 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які полягають у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайсво).

Крім цього, у середині квітня 2024 року більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не було встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптововинеклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайських дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись дружніми стосунками з потерпілим, заволодів болгаркою блакитного кольору марки «GRAND» моделі «МШУ-180-2100» під приводом тимчасового користування, обіцяючи повернути у подальшому. Вартість майна відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3416/24 від 10.07.2024, становить 1463 гривні 58 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, які полягають у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайсво), вчинене повторно.

24 липня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000863 від 05.07.2024, з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив не затверджувати угоду про визнання винуватості від 24 липня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , у зв`язку зі зміною кримінального закону. Крім того, прокурор просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, Законом України від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, збільшений поріг кримінальної відповідальності за шахрайство.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали позицію прокурора, також просили суд відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Судом було встановлено, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень даного Закону, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028,00 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 1514,00 грн на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімуми відповідно 3028,00 грн.

Отже, викрадення чужого майна, у тому числі шляхом шахрайства, вартістю до 3028,00 грн включно, є адміністративним правопорушенням.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з метою не допущення порушення прав обвинуваченого, встановлення всіх обставин справи, вірної правової кваліфікації діяння тощо, а тим більше з огляду на те, що сторони угоди в судовому засіданні фактично відмовилися від її затвердження, в затвердженні угоди судом необхідно відмовити.

Статтею 474 КПК України передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акту до суду досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 закінчено, тому судове провадження необхідно продовжувати у загальному порядку.

Вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд прийшов до висновків, які мотивує таким чином.

Як передбачено приписами п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміновані йому кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайсво), на суму заподіяної потерпілому матеріальної шкоди внаслідок заволодіння майном у розмірі 1319 гривень 76 коп. та за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайсво), вчинене повторно, на суму заподіяної потерпілому матеріальної шкоди внаслідок заволодіння майном у розмірі 1463 гривні 58 коп., вже не є кримінально караними, та запитав згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто декриміналізацією інкримінованих ОСОБА_4 діянь.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник надали суду згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обґрунтування у мотивувальній частині ухвали, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що електрична дриль білого кольору марки «ЕППРОМ» моделі «ЕД-700» та болгарка блакитного кольору марки «GRAND» моделі «МШУ-180-2100», підлягає залишенню у власника ОСОБА_6 .

Цивільний позов не заявлено, шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована повністю шляхом повернення майна.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 284, 314- 317, 474, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 24 липня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні №0000863 від 05.07.2024, з урахуванням згоди потерпілого ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , - відмовити.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000863 від 05.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000863 від 05.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: електрична дриль білого кольору марки «ЕППРОМ» моделі «ЕД-700» та болгарка блакитного кольору марки «GRAND» моделі «МШУ-180-2100», повернуті на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку на підставі постанови від 09.07.2024, - залишити у його власності.

Матеріали кримінального провадження №0000863 від 05.07.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/4722/24, провадження №1-кп/211/564/24.

Копію даної ухвали направити до відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про необхідність притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала суду в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 21.08.2024 о 16:00.

Суддя ОСОБА_1