У Х В А Л А

Справа № 285/5821/24

провадження № 1-кс/0285/1508/24

19 листопада 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши

заяву адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 ,

в порядку ч.2 ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У своєму клопотанні від 19.11.2024 адвокат ОСОБА_2 просила постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою якого тримається ОСОБА_3 , негайно доставити останнього до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та за результатами розгляду звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, що набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу наступного висновку.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК).

Частинами першою та другою ст.206 КПК встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Аналізуючи зазначені норми права, кожен слідчий суддя повинен здійснювати постійний моніторинг дотримання прав затриманих в межах територіальної юрисдикції свого суду та у разі отримання з будь-яких джерел відомостей щодо порушення прав затриманих, зокрема передбачених ст.ст.207-213 КПК, постановити ухвалу для забезпечення додержання прав таких осіб. Тобто, мова йде про те, слідчий суддя здійснює повноваження, у тому числі передбачені ст.206 КПК, за умови, що існує кримінальне провадження на стадії досудового розслідування.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст.208 КПК та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст.207 КПК, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону та для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК заяви (скарги), поданої не в рамках кримінального провадження.

Виходячи з обставин, зазначених в клопотанні, та вищевказаних правових норм, приходжу висновку, що затримання громадянина працівниками ТЦК (як зазначається в клопотанні), утримання його без відповідного судового рішення, або перебування у військовій частині, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення - відповідними нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та ст.214 КПК.

Відтак, наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою заявою.

Керуючись ст.ст.3, 206 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1