Справа № 944/3731/24
Провадження №1-кп/944/1075/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2024 року за № 0000456, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тараски Вінницької області, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, посада стрілець-зенітник 2 зенітного ракетного взводу 3 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2022 в справі №450/2981/22, яка набрала законної сили 31.12.2022 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом спрямованим на невиконання вищенаведеного рішення суду, неодноразово керував транспортними засобами, за що був притягнутий у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, 24.05.2023 о 23 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, порушивши вимоги п.2.1а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №156448 від 24.04.2023 та відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 31.05.2023 в справі №463/3623/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 був визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

В подальшому, 12.06.2024 о 07 год. 40 хв. в м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, на автомобільній дорозі М10, водій ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із вищевказаними постановами судів, щодо позбавлення права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «Chevrolet» моделі «Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 , чим свідомо не виконав постанови судів.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування встановлено систематичне умисне невиконання ОСОБА_4 постанов судів щодо позбавлення права керування транспортними засобами.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду справи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зазначив, що про постанову від 20 грудня 2022 року дізнався приблизно через місяць після її винесення. У всіх вказаних в обвинувальному акті випадках він керував транспортним засобом. 24 травня і 26 червня 2024 року їхав у справах, пов`язаних із проходженням військової служби. Один штраф сплатив повністю, інший почав сплачувати, а ще один не сплачений.

Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України як дії, які виразились умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризувався за місцем проживання, позитивно характеризувався за місцем проходження військової служби, є учасником бойових дій, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень в межах санкції ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Крім того, постановою слідчого СВ Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18 березня 2024 року визнано речовим доказом оптичний носій інформації DVD-диск.

Згідно з нормами ч. ч. 9, 10 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що цифровий носій оптичний носій інформації DVD-диск, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) 00 гривень.

Речовий доказ - оптичний носій інформації DVD-диск, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1