Справа № 146/1558/23
Провадження №1-кп/148/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Городок, Ружинський район Житомирська область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше судимого, востаннє 31.08.2023 Томашпільським районним судом Вінницької області за ст. 126-1 КК України, до покарання у виді арешту строком на 5 місяців, у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ст. 126-1 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшли обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні подав угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що він не є стороною даної угоди, однак вважає необхідним зазначити, що він заперечує щодо затвердження угоди про примирення, оскільки сторони визначили покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 91-1 КК України, а саме: обвинуваченому заборонено перебувати в місці спільного проживання з потерпілою та заборонено наближатися на визначену відстань до місця, де потерпіла, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, лікуванням чи з інших причин, однак, оскільки обвинувачений проживає разом із потерпілою за одною адресою, виконати вищезазначені обов`язки не можливо. Також, визначена міра покарання в годі є занадто м`яка враховуючи, що обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин відносний своєї матері та не шлях виправлення не став.

Перевіривши зміст угоди про примирення на відповідність вимогам КПК України, вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у затвердженні угоди з наступних підстав.

Згідно з ч. 7ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися та, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, а також права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Згідно угоди про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 10.12.2024, сторони погодили покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт на строк 240 годин та визначено покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 91-1 КК України, а саме:

-заборонено перебувати в місці спільного проживання з потерпілою;

-заборонено наближатися на визначену відстань до місця, де потерпіла, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, лікуванням чи з інших причин;

-заборонено листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 проживає разом із потерпілою за однією адресою АДРЕСА_2 , тому виконати вищезазначені обов`язки не можливо.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затверджені укладеної угоди про примирення.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди, судове провадження продовжується у загальному порядку.

Керуючись ст. 471, 473, 474 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про примирення від 10.12.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000161 від 02.09.2023 та №0000108 від 20.06.2023, за ознаками кримінальних проступків, передбачених ст. 126-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2024.

Суддя: