СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8593/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №000018,

встановив:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №000018.

Клопотання мотивоване тим, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 15.01.2023 року відносно ОСОБА_4 та інших осіб.

В січні 2024 року, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018, слідчим ГСУ НП України, на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва, проведено обшук та вилучено транспортний засіб "VOLKSWAGEN TOUAREG» з vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому арешт на вилучене вище майно станом по теперішній час не накладався. Вказане авто, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він в інтересах ОСОБА_3 , до ГСУ НП України направив клопотання про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» з vin: НОМЕР_1 . Проте, старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 відмовлено у поверненні транспортного засобу, посилаючись на відсутність у автомобіля статусу тимчасово вилученого майна.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї додатки, слідчий суддя дійшов наступного висновку

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Таким чином, положеннями кримінального процесуального законодавства чітко визначені підстави для повернення тимчасово вилученого майна.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 11.04.2024 року листом ГСУ НП України повідомлено адвоката ОСОБА_6 , що 16.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 05.01.2024 року проведено обшук автомобіля "VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час проведення якого вилучено вказаний автомобіль, отже вказана майно не має статусу тимчасово вилученого.

Інших матеріалів до скарги не додано.

Згідно положення ст.22 КПК України, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України).

Саме на представника, у силу положення ст.22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які сторони посилаються у скарзі. Слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі переносив судовий розгляд задля забезпечення участі власника майна та його представника у судовому засіданні, однак свій обов`язок представник не виконав, обставини скарги не довів.

Крім того, у матеріалах скарги відсутні докази того, що арешт на майно не накладався і власником майна обрано правильний спосіб звернення до слідчого судді саме з такою скаргою у порядку ст.303 КПК України.

Також, власником майна та його представником не надано слідчому судді доказів того, що автомобіль "VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, що адвокат ОСОБА_7 звертався з клопотанням щодо повернення тимчасово вилученого майна - вищезазначеного автомобіля в інтересах ОСОБА_3 .

Враховуючи строки розгляду справ даної категорії та відсутність належних доказів, на які посилається сторона у своїй скарзі, не наведення обґрунтування поданої скарги, а тому зазначені обставини перешкоджають призначенню скарги та розгляду у відповідності до правил, визначених ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст.169, 171, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №000018 повернути.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1