Справа № 367/8440/24
Провадження №1-кп/367/915/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2024 року за № 0000210 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2024 року за № 0000210 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України та ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття чи зупинення провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вважали можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, судовий розгляд проводити суддею одноособово.

У підготовчому судовому засіданні не встановлено та учасниками судового провадження не вказано підстав до прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4, 6 ч.3 ст.314 КПК України, а тому суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Під час підготовки до судового розгляду вирішено питання, передбачені ч.2 ст.315 КПК України, та вчинено усі дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтоване тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 14.09.2024, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, а ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили змінити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.

Потерпілий підтримав заявлене прокурором клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч.5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, 16 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 14 вересня 2024 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки докази наявності міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання, в матеріалах справи відсутні. Також, надаючи оцінку даному ризику, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Також, суд враховує, що на даний час у кримінальному провадженні не допитані потерпілий та свідки, що вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Підсумовуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 183,199,291,314,315 КПК України, суд, -

постановив:

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2024 року за № 0000210 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 19 вересня 2024 року на 15 годину 30 хвилин.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обчислювати з 09 вересня 2024 року по 07 листопада 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1