Справа №613/1776/24 Провадження № 1-кс/613/429/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 жовтня 2024 року м. Богодухів

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Таранівка, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Відділенням №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000387 від 19 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий 02.08.2021 Зміївським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України, звільнився з місць позбавлення волі 10.11.2023, після відбуття строку покарання, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічні злочини за наступних обставин.

ОСОБА_5 17.07.2024 в не встановлений в ході досудового розслідування час, діючи повторно приїхав до домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав поки знаходився на заробітках в с. Основенці на території Дослідницької станції садівництва. Проживаючи у вищевказаному домоволодінні ОСОБА_5 побачив, що на території подвір`я розташоване гаражне приміщення в якому знаходився саморобний зварювальний апарат, помітивши його, у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення, вказаного майна.

Реалізуючи вищевказаний раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, протиправно в умовах воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останнього разу 09.05.2024 відповідно до Указу Президента України №271/2024 від 08.05.2024, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що потерпілого ОСОБА_6 не було вдома і за діями ОСОБА_5 ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу таємно, умисно викрав саморобний зварювальний апарат, який належить потерпілому ОСОБА_6 і в подальшому покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, внаслідок чого, завдав потерпілому матеріальну шкоду в сумі 3135,50 грн згідно з висновком експерта №СЕ-19/121-24/22054-ТВ від 05.08.2024 за результатами проведення товарознавчої експертизи.

Таким чином, своїми вищевказаними, протиправними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 18.07.2024 в не встановлений в ході досудового розслідування час, діючи повторно знаходячись на території домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав поки знаходився на заробітках в с. Основенці на території Дослідницької станції садівництва. Знаходячись на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 побачив, що біля входу в господарське приміщення стоїть бензиновий генератор, помітивши його, у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення, вказаного майна.

Реалізуючи вищевказаний раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, протиправно в умовах воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався, останнього разу 09.05.2024 відповідно до Указу Президента України №271/2024 від 08.05.2024, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що потерпілого ОСОБА_6 не було вдома і за діями ОСОБА_5 ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу таємно, умисно викрав бензиновий генератор марки «BISON» моделі «BS6500» синього кольору , який належить потерпілому ОСОБА_6 і в подальшому покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому матеріальну шкоду в сумі 12048 грн згідно з висновком експерта №СЕ-19/121-24/22053-ТВ від 05.08.2024 за результатами проведення товарознавчої експертизи.

Таким чином, своїми вищевказаними, протиправними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, як зазначає слідча, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду, на думку слідчої, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, при обґрунтуванні наявності цього ризику слід акцентувати увагу на позиції ЄСПЛ щодо ймовірності втечі обвинуваченого та його переховування від правоохоронних органів. У рішеннях ЄСПЛ ( зокрема у справах «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти росії» та ін.) зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, яке загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

До таких обставин в цьому кримінальному провадженні необхідно віднести те, що останній офіційно ніде не працює, не одружений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, за злочини у яких обвинувачується.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 існує у зв`язку із тим, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження, а фактично основними свідками по кримінальному провадженню є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та потерпілий ОСОБА_6 , які є місцевими мешканцями с-ще Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, тому є достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідків та потерпілого ОСОБА_6 з метою надання ними свідчень на його користь, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, існує у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останнього разу 02.08.2021 Зміївським районним судом Харківської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звідки звільнився 10.11.2023 по відбуттю строку, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не встав та знову здійснив аналогічні злочини, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, а також можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, які знайомі з підозрюваним ОСОБА_5 , та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення, унеможливлює застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і домашнього арешту.

Крім цього, відсутність постійного заробітку, міцних родинних стосунків, на думку слідчої, позбавить можливості ОСОБА_5 належним чином дотримуватись умов домашнього арешту.

Також, слідча вважає, що неможливе обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки так, як вказаний запобіжний захід жодним чином не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж як винятковий запобіжний захід - тримання під вартою

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними в клопотанні ризики, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, щиро розкаявся. Уточнив, що викрадене ним майно в подальшому було повернуто власнику. Заперечень проти задоволення клопотання не висловив.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, вислухавши думку всіх осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного.

19.07.2024 року СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

14.10.2024 о 13 годині 40 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваному на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України надані копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, що підтверджується підписом підозрюваного про отримання зазначених матеріалів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ; протоколами оглядів місця події від 18.07.2024; висновками судово-товарознавчих експертиз №СЕ-19/121-24/22053-ТВ від 05.08.2024, №СЕ-19/121-24/22054-ТВ від 05.08.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ..

Таким чином, в межах повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжнй захід, що обирається.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контрактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, те що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Також те, що останній офіційно ніде не працює, не одружений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку, тому маються підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за злочини, у яких обвинувачується.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливу на потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 існує у зв`язку із тим, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження, а фактично основними свідками по кримінальному провадженню є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та потерпілий ОСОБА_6 , які є місцевими мешканцями с-ща Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, тому є достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідків та потерпілого ОСОБА_6 з метою надання ними свідчень на його користь, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, існує у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останнього разу 02.08.2021 Зміївським районним судом Харківської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звідки звільнився 10.11.2023 по відбуттю строку покарання, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та менше ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі знову скоїв аналогічні злочини, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, суд враховує відсутність у ОСОБА_5 постійного заробітку, міцних родинних стосунків.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та призначає заставу у розмірі 121120 грн.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№27) до 10 грудня 2024 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 жовтня 2024 року.

Визначити розмір застави в сумі 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , , отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу - запобіжний захід.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Богодухівського районного суду Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування, в проводженні якого знаходиться справа, негайно повідомити про його взяття під варту родичів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя