Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1316/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
07 листопада 2024 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березянка Бердичівського району Житомирської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого , не депутата, на утриманні малолітніх дітей не має, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
Обвинувальний акт затверджений прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 ..
Згідно обвинувального акту встановлено, що 05.08.2022 приблизно о 2 годині в будинку, що по АДРЕСА_2 , па ґрунті ревнощів, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на умисне протиправне позбавлення життя своєї дружини.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з метою умисного вбивства, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілої. Внаслідок вказаних дій потерпіла впала на підлогу задньою частиною тулуба та верхніх кінцівок. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 підійшов до дружини та, взявши останню за волосся, потягнув її до місця спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вищезазначеному будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 наніс близько трьох ударів руками по обличчю ОСОБА_8 , внаслідок чого вона впала на підлогу на лівий бік, а ОСОБА_9 наніс декілька ударів руками по обличчю та тулубу потерпілої.
Далі ОСОБА_9 взяв до рук сокиру та утримуючи її у правій руці підійшов до ОСОБА_8 , яка сиділа па підлозі та наніс обухом сокири один удар по голові та не менше двох ударів по нижнім кінцівкам.
Однак, ОСОБА_9 не довів свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як він побачив значну кровотечу з ран потерпілої і таким чином зупинив свої дії, вважаючи, що завдав тілесні ушкодження, які с достатніми для наслання смерті ОСОБА_5 ..
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: черепно - мозкової та лицьової травми у вигляді синців в обох навколо очних ділянках, синців па обличчі, саден обличчя, рани в тім`яно-лобній ділянці голови, струсу головного мозку, рани в ділянці куприка ліворуч, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; синці па обох сідницях, множинні садна обох нижніх кінцівках, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; розрив акроміально-ключичного з`єднання ліворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що не є небезпечним для життя, але привело до тривалого розладу здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразилися у не закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Згідно обвинувального акту Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України є щире каяття . Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні не закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, вказавши, що визнає свою вину в тому, що наносив потерпілій тілесні ушкодження, щиро розкаюється у вчиненому та просить пробачення в потерпілої, однак не погоджується з кваліфікацією свого діяння, оскільки умислу вбивати свою дружину у нього не було та показав, що подія відбувалась 04 серпня 2022 року близько 22 год. в житловому будинку в АДРЕСА_2 , в якому на той час він проживали з дружиною ОСОБА_10 , останні разом з сусідом ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, які придбав перед цим в магазині Потім близько 24 год. ОСОБА_11 пішов до себе додому до домоволодіння по АДРЕСА_3 , а він у себе в житловому будинку заснув. Проснувшись близько 2 год. ночі, та виявив, що його дружини немає дома і вирішив піти до ОСОБА_11 , подивитись чи немає там його дружини. Підійшовши до домогосподарства ОСОБА_12 , він побачив світло у вікні літньої кухні та, подивившись у вікно, побачив свою дружину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які здійснювали статевий акт. Постукав у двері, однак йому ніхто не відчинив, тоді він, взявши ломаку, яка лежала на подвір`ї, розбив скло у вікні та через вказане вікно заліз в літню кухню. В цей час ОСОБА_11 , відчинивши вхідні двері, втік з місця події в городи. В приміщенні літньої кухні ОСОБА_12 він підійшовши до ОСОБА_10 вдарив її рукою в обличчя 2-3 рази та сказав йти додому . Вони вдвох пішли додому і по дорозі сварились. По дорозі додому дружину не бив. Прийшовши додому, вони продовжували сваритись і він почав наносити ОСОБА_10 удари: взяв сокиру в кутку в сінях та вдарив обухом два рази по ногах «щоб не ходила по чужих чоловіках», від удару потерпіла присіла, а потім вибігла з хати, однак зачепилась за поріг та впала на ліву руку. Він підняв потерпілу, завів в хату і вдарив обухом сокири по ногах (нижче колін). Потім наніс потерпілій удари руками чи кулаком 2-3 рази по обличчю «по мордяці», потерпіла присіла, можливо вона вдарилась або об кут обуха сокири або об металевий кут лежанки. Внаслідок цього з рани на голові пішла кров і він припинив наносити ОСОБА_10 удари та допоміг дружині дійти до дивану, який знаходився в іншій кімнаті, на який вона лягла, а сам змив кров з підлоги в сінях. Потім підійшов до потерпілої, почав з нею говорити про розлучення, при цьому витирав їй кров з обличчя та губ, приносив воду, щоб вона могла напитись. Швидку не викликав, оскільки потерпіла говорила, що не потрібно.
Десь через 2-3 години приїхали працівники поліції. Коли приїхала поліція, він відчинив їм двері, вони зайшли подивились, побачили дружину, він їм розказав, що сталось. Запитали в дружини чи викликати швидку, вона сказала, що не треба, але поліцейська викликала швидку. Поки приїхала швидка поліцейські були в машині, а він сидів біля дружини. Швидка приїхала через хвилин 40. ОСОБА_13 у нього був намір вбити дружину то у нього часу було багато для цього, але він її хотів провчити. Він визнає, що бив ОСОБА_10 , але наміру її вбити у нього не було. Перешкод для того, щоб її вбити у нього не було. В шлюбі з потерпілою вони були десь 8 років. Три роки ОСОБА_10 відбувала покарання в місцях позбавлення волі.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що того дня, 04.08.2022 року в себе дома, за адресою: АДРЕСА_2 розпивали спиртні напої з ОСОБА_7 , та чоловіком по прозвіщу « ОСОБА_14 », якого вона знає давно, як його прізвище їй невідомо, звати ОСОБА_15 . Випили десь близько 1 л на трьох, сиділи десь близько півтори години. Потім « ОСОБА_14 » пішов додому. Вони з ОСОБА_16 почали сперечатись . Спочатку це була просто сварка, вона вийшла з хати і пішла до сусіда ОСОБА_15 , бо він казав, що у нього ще дома є горілка. З хати вона вийшла після 22 години. Прийшовши до ОСОБА_15 вони далі продовжували вживати горілку. У нього було 0,7 л., але вони її недопили бо не могли. ОСОБА_17 спати. Між нею та ОСОБА_15 відбувся статевий акт. Потім прийшов ОСОБА_18 , почав кричати та стукати. Йому не відчиняли та світло не включали, думали що він піде до доми, тоді він розбив вікно, та заліз до кімнати через нього. ОСОБА_15 вибіг через двері, а вона залишилась на дивані, ОСОБА_19 вдарив її по ногах і по обличчі, скільки раз не пам`ятає. По голові він не бив, потім вони пішли додому. Прийшовши додому, продовжили сваритись, Його взяли нерви від того, що вона йому зрадила. Потім ОСОБА_19 вдарив її по ногах сокирою, а саме дерев`яною частиною, щоб вона не ходила по чужих чоловіках. Сокира стояла в сінях в кутку. Вона присіла від болю, почала його ображати, потім вибігла з кімнати, в сінях впала, він заніс її до хати, поклав на диван, обличчя було в крові, він дав їй води. Вона була в стані алкогольного сп`яніння та все не пам`ятає, трохи пам`ятає швидку і поліцію.
Більш-менш вона прийшла до тями вже вранці у реанімації. Шили голову так як вона впала на поріг. Тілесні ушкодження були на ногах і обличчі. Вона не пам`ятає, як її везли до лікарні.
В цей день вони говорили з ОСОБА_16 , що розлучаться, вона попросилась пожити поки в нього. Підстав ревнувати у нього до цього часу не було.
Після того як ОСОБА_19 розбив вікно вона не пам`ятає як йшла додому. Точно пам`ятає, що він її тримав. Заяву до правоохоронних органів на чоловіка вона не писала. Покази у неї брали відразу після того як вона вийшла з наркозу. Перший допит вона пам`ятає дуже погано. Розмовляти вона нормально не могла. Її допитували в лікарні. По голові обвинувачений сокирою її не бив. Коли обвинувачений її бив вона не пам`ятає, чи втрачала свідомість. Кров йшла у неї з губ. Чи йшла кров з голови не пам`ятає. На лікуванні вона була 12 днів. Обвинувачений давав їй пити воду, коли вона лежала на дивані в будинку, вони розмовляли. Вона не пам`ятає чи капали їй препарати крові.
З ОСОБА_16 вони прожили 8 років в шлюбі. Під час цієї сварки обвинувачений не хотів її вбити. До обвинуваченого притензій у неї не має. Вона його пробачила. Вона не хоче, щоб його позбавляли волі так, як вважає, що вона винна у всьому сама.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що працює старостою села Березянка. ОСОБА_21 знає років 30. Охарактеризувати ОСОБА_21 може так, ОСОБА_22 гарно вчився в школі, закінчив технікум, може охарактеризувати його позитивно. Від мами скарг не було і від потерпілої ОСОБА_23 скарг не було . Працівники поліції раніше приїжджали, бо між ОСОБА_23 і ОСОБА_24 були дрібні розбірки. В ту ніч, коли відбувались вищевикладені події, була в іншому селі.
Повернувшись в с.Березянка в після обідній час приблизно о 15 год. до неї передзвонила ОСОБА_25 і повідомила, що в адмінбудівлі перебувають працівники поліції і хочуть «щоб ми підписали речові докази».
Прибувши в адмінбудівлю, їй поліцейська надала конверти і протоколи і показала де поставити підпис. Вона все підписала, не читаючи, оскільки довіряє поліції і, крім того, вона поспішала .
Підписала також протокол огляду місця події, однак під час огляду в будинку ОСОБА_26 не була, нічого при ній не вилучали та не оглядали.
Протокол допиту свідка, який наданий їх на огляд в судовому засіданні, вона не підписувала.
Також тоді ж в її присутності ОСОБА_25 в адмінбудівлі все попідписувала.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що свідком події вона не була, чула зі слів жителів села, що в село приїхала поліція бо ОСОБА_18 побив свою дружину ОСОБА_23 .
В той час, коли вона була в адмінбудівлі- приміщення бувшої сільської ради, в приміщення прийшли працівники поліції і жінка-поліцейський попросила бути за свідка при огляді приміщення ОСОБА_12 , де бачила поліно, розбите скло, речі ОСОБА_28 .. Було складено протокол, зачитано їй і там було все правильно написано. В будинку ОСОБА_12 був ще ОСОБА_29 і ОСОБА_30 . При огляді показали одяг ОСОБА_23 , вибите вікно. ОСОБА_31 був присутній. При цьому складався протокол, а потім його оголошували. ОСОБА_31 розповідав, що вони з ОСОБА_23 сиділи випивали. У них світилось світло, ОСОБА_32 прийшов розбив вікно, вибив двері, ОСОБА_23 втекла, ОСОБА_33 побіг за нею.
При ній з будинку ОСОБА_12 нічого не вилучалось
Потім в цей же день в приміщення бувшої сільської ради приїхала слідчий - жінка на ім`я ОСОБА_34 і дала їй підписати конверти з речовими доказами. Що було в тих конвертах їй невідомо.
На місці події в житловому будинку ОСОБА_26 вона не була, тільки в приміщенні сільської ради підписи ставила. Слідча сказала підписати бумаги, конверти з речовими доказами, що в них було всередині не знає. Жінка поліцейська сказала, що то речові докази. Після цього дня більше її не допитували .
Що було написано на конвертах не пам`ятає. При огляді місця події обвинуваченого не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показала, що дати події вона не пам`ятає, перебувала в своєї мами по АДРЕСА_4 , ночувала там.
Надворі було темно, був серпень місяць. Десь о 04 годині ранку почали гавкати собаки і під`їхали машини. Приїхали швидка допомога і поліція. Вночі вона чула з просоння жіночий крик. Цей крик її не здивував, бо вони інколи сварились. Вранці вже сусіди розповіли, що сталось, а саме, що ОСОБА_18 побив ОСОБА_36 на грунті ревнощів. На місці події вона не була.
Крик вона почула десь після 3 години, а поліція приїхала десь о четвертій. Поліція її допитувала в той день і більше ні.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показала, що проживає в житловому будинку, який розташований навпроти житлового будинку ОСОБА_38 .. Вночі вона нічого не чула та не бачила. Вдень близько 15 год. до неї прийшли працівники поліції, яким вона повідомила, що нічого не чула і не бачила. Поліцейські попросили її підписати якійсь папери, вона підписала «не читала, тому що це працівники поліції».
З її участю ніяких слідчих дій не проводили, хоча до неї приходила в той же день поліцейська ( не в формі) і просила бути понятою, однак вона відмовилася.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_39 показала, що дати події вона не пам`ятає, можливо це був початок 2023 року, близько 24 години поступив виклик « Екстрена служба», він їм приходять на планшет, у виклику було зазначено травма в с.Березянка, приїхали на місце виклику десь через 30-40 хв.. Коли вони приїхали на виклик то там були працівники поліції, жінка лежала на ліжку в неї були множинні рани на руках, ногах, спинні і обличчі, а також черепно- мозкова травма. У хаті крові не було, хоча були великі пошкодження. Рани не кровили, а були цукровичні виділення. Рани були схожі на пошкодження гострим ріжучим предметом. Предмет вона не бачила. Були два працівники поліції і був чоловік, який сидів тихесенько на стільці. Жінка тільки говорила, що вона ніякої заяви писати на чоловіка не буде. Вони обробили рани. На жінці були свіжі рани. Потерпіла не говорила хто їй наніс рани. На потерпілій одягу не було вона лежала на простині і вкрита покривалом. На чоловікові вона не бачила ушкоджень, вона його не оглядала. Слідів крові на одязі чоловіка вона не бачила. Коли жінку забрали то чоловік виніс в пакеті одяг. Потерпіла не могла сама рухатись її винесли на ношах. Цілу дорогу потерпіла говорила , що не буде подавати заяви на чоловіка, оскільки сама винна у тому що сталося.. ОСОБА_7 весь час допомагав і був біля потерпілої. Потерпіла була в свідомості, всі життєві показники у неї були в нормі, тиск також був в нормі, що свідчить, що від крововтрати вона точно не померла б. Запах алкоголю вона не чула. Обвинувачений їхав з поліцією. Допомагав нести її. Можна сказати, що поки швидка приїхала, потерпілій обробили рани. Потерпіла була роздягнена і помита. Крові в будинку не бачила.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 показав, що того дня отримавши виклик свідка ОСОБА_12 на місце події виїхав наряд поліції в складі поліцейської ОСОБА_41 , та його. Прибули до житлового будинку ОСОБА_12 приблизно через 30 хв. після виклику, який надійшов близько 24 години. Після цього ще через приблизно 10 хв. наряд поліції від`їхав від господарства Кулія В та під`їхав до будинку ОСОБА_38 . Під`їхавши до будинку ОСОБА_26 , поліцейські побачили, що в будинку горить світло, і тоді, поліцейська ОСОБА_41 залишилась надворі біля будинку, а він постукав у двері і двері йому відкрив обвинувачений, який вів себе спокійно і впустив його до будинку. Зайшовши в будинок, ОСОБА_42 побачив мокру підлогу в сінях зі слідами крові (плями крові, вода в мисці, ганчірка), в іншій кімнаті, в якій також горіло світло , на дивані під покривалом без одягу лежала потерпіла, яка мала тілесні ушкодження.
При цьому обвинувачений розповів поліцейському, що взяв сокиру та бив потерпілу по ногах. Спитали у обвинуваченого де сокира, він сказав що надворі.
Потерпіла також говорила, що ОСОБА_19 взяв сокиру і бив її по ногах.
Крім того, обвинувачений говорив, що мав намір вбити свою дружину, бо «вона йому все життя спортила».
Він вийшов надвір де вирішили викликати швидку і чекали близько 40 хв. на вулиці коли приїде швидка.
В цей час обвинувачений ОСОБА_19 був разом з потерпілою ОСОБА_10 в будинку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_41 показала, що того дня вона перебувала на чергуванні, надійшов виклик з села Березянка. Поїхали в с. Березянку заявник пояснив, що ОСОБА_18 розбив йому вікно. Потім вони пішли до ОСОБА_21 . ОСОБА_43 пішов у будинок, вийшовши попросив викликати швидку. Коли вона зайшла в будинок то ОСОБА_44 лежала в кімнаті накрита простирадлом і все було в крові. Далі вони чекали швидку надворі.
Заявник ОСОБА_45 пояснював, що у них виник конфлікт, через ОСОБА_10 , і ОСОБА_18 розбив йому вікно. Будинок Постоюків знаходиться за хвилин десять від заявника.
Напевне ОСОБА_18 намагався змити кров з підлоги, бо стояла миска з водою і збоку лежала ганчірка. На обвинуваченому вона не помітила плям крові. Вона запитала у ОСОБА_21 навіщо він так зробив і він сказав що хотів її вбити. На потерпілій були ушкодження на обличчі і голові, на ногах були різані рани нижче колін, на сідницях були різані рани. Потерпіла сказала, що ОСОБА_18 наніс їй удари сокирою. Вони довго чекали швидку хвилин 40 на вулиці, обвинувачений виходив до них. Потім вони побачили сокиру біля будинку. Швидка забрала потерпілу, а вони з ОСОБА_46 поїхали також в лікарню. Проводилась відеофіксація події. Вони після чергування здають зйомку. Виклик надійшов, ще не було 24 години і вони відразу поїхали. Десь 24 годині 30 хвилин вони були в с. Березянці. Із заявником вони говорили хвилин 10.
Слова ОСОБА_21 про те, що він хоче вбити потерпілу, вона не сприйняла як реальні. Колега запив ОСОБА_21 де сокира і той сказав, що вона там на подвір`ї. Будинок ОСОБА_18 зачинив. Будинок ніхто не опечатував. Коли приїхала слідчо-оперативно група не знає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що того дня він зустрів ОСОБА_24 , який йшов з ОСОБА_47 , ОСОБА_22 попросив 50 гривень, у нього не було 50 він дав 100 гривень. Діло було до вечора. Він зайшов до ОСОБА_24 випив чарку і пішов додому. У нього була дома «чикушка» він випив, потім постукала ОСОБА_44 , запитала чи у нього є цигарка і помітила, що у нього є ще й є випити. Потім прийшов ОСОБА_32 заглянув у вікно взяв, щось у руки вибив вікно, він відкрив двері вискочив і з ним вискочила ОСОБА_44 , потім він подзвонив до зятя щоб той викликав поліцію. Приїхала поліція відібрали пояснення і все. До Постоюків він прийшов тверезий. На столі стояла пляшка. У них він був хвилин 40. Вони пляшку недопили. Коли він йшов, ОСОБА_18 лежав на ліжку. Інтимні стосунки у нього з ОСОБА_23 були вперше. Не бачив, щоб ОСОБА_19 бив ОСОБА_10 , однак вирішив викликати поліцію, щоб «хуже не було для потерпілої і щоб ОСОБА_22 потім не прийшов до нього».
Поліція приїхала десь через хвилин 40 після того, як він подзвонив, він все їм розповів і вони поїхали до житлового будинку ОСОБА_38 ..
Потім десь перед ранком до нього додому прийшли працівники поліції ( 4 - участковий без форми, слідчий у формі(чоловік), жінка в формі і ще поліцейський в формі) і оглядали літню кухню, однак нічого не вилучали.
При цьому ОСОБА_25 та ОСОБА_48 з ними не було, вони заходили до нього потім самі, а разом з поліцією до нього не заходили.
Також у нього в літній кухні була кров - його кров від порізів склом, про що він повідомляв працівників поліції. Крім нього в будинку ніхто не проживає. За будинком наглядає дочка як його не має.
Судом досліджені письмові та електронні докази у кримінальному провадженні:
-рапортом про надходження заяви в ході відпрацювання якої встановлено, що 05.08.2022 о 06 год. 07 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.08.2022 о 06 год. 07 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , чергова Ружинської лікарні повідомила, що EМД доставила ОСОБА_5 , яку сьогодні вночі побив чоловік ОСОБА_7 (домашнє фізичне насильство). Проживає за вказаною адресою. Діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, розбита рана волосяної частини голови, гематома лобної частини голови, закритий перелом ключиці. Буде госпіталізована в хірургічне відділення Ружинської лікарні. Заявник: ОСОБА_49 ( а.с. 115 т. 2);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.08.2022 року згідно якого ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 02 год. ночі в приміщені будинку АДРЕСА_2 умисно спричинив їй тілесні ушкодження ( а. с. 116 т. 2);
- протокол огляду місця події від 05.08.2022 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_50 . Під час огляду на відстані 2 м. від вхідних дверей було виявлено плями із слідами речовини бурого кольору, який вилучено за допомогою марлевого тампону та дистильованої води. На гарцабі дверей виявлено тюль білого кольору зі слідами речовини бурого кольору зовні схожі на кров. З вказаної тюлі зроблено виріз та вилучено. При вході до будинку, на відстані 2 м.10 см від порогу виявлено з лівої сторони пластикове відро ємністю 5 літрів. У вказаному відрі виявлено рідину зовні схожу на брудну воду та ганчірку коричневого кольору, з якої зроблено виріз та вилучено. З правої сторони біля вхідних дверей приміщення № 2 виявлено сокиру, з металевої та дерев`яної частин якої зроблено змив за допомогою марлевого тампону та вилучено. Під час огляду приміщення кімнати №3 на ліжку з правої сторони виявлено джинсові шорти на яких наявні сліди речовини бурого кольору, на лівій та правій колошві. Далі при огляді кімнати виявлено на плиті одяг, а саме футболка чорного кольору з написом «Все буде Україна» та наявні символи у вигляді прапору України брудні, вологі поміщені до паперового конверта. Далі оглядається приміщення кімнати №4 з якого видно прохід до кімнати №4 на порозі між кімнатами №3 та №4 виявлено сліди речовини бурого кольору, у вигляді згустка та нашарування з якої зроблено змив за допомогою марлевого тампону та вилучено. При огляді кімнати №4 виявлено розташування меблів, де з право сторони від вхідних дверей кімнати виявлено диван розкладений, на вказаному дивані наявні сліди речовини бурого кольору. З вказаного дивану зроблено зрізи та поміщено до паперового пакету (а.с.118-138 т.2 );
-постановою про визнання речових доказів від 06.08.2022 р. згідно із якою, вилучені під час огляду місця події від 05.08.2022 року предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні ( а. с. 136 138 т.2);
-постановою про визнання речових доказів від 06.08.2022 р. згідно із якою, вилучені під час огляду місця події від 05.08.2022 року предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні ( а. с. 148 т.2);
- протоколом огляду місця події від 05.08.2022р. з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . згідно якого 05.08.2022р. в період часу з 17.30 до 19.00 год. проводився огляд приміщення літньої кухні, яка розташована за вищевказаною адресою та належить ОСОБА_11 , та з вказаної літньої кухні вилучено речі: спортивні штани, жіночі труси, заколку для волосся (а.с.153-157 ч.2);
-висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №34 від 05.08.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 встановлено алкогольне сп`яніння 1,51 % (а.с.158 т.2 );
- протоколом слідчого експеременту від 06.08.2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під якого останній розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.с.164-167 т.2 );
- протоколом слідчого експеременту від 06.08.2022 року та додатком до протоколу слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час якого останній розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.с.168-177 т.2 );
- висновком судово-медичної експертизи №432 від 30.08.2022р. встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_5 , могли утворитися в термін та за обставин, на які вказав підозрюваний гр. ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту за його участі від 06.08.2022 року (а.с.178-181);
-висновок експерта № СЕ-19/106-22/8094-БД від 23.08.2022 з додатками, згідно якого кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0; кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0; На наданій на дослідження футболці чорного кольору з написом «Все буде Україна» з малюнком у вигляді прапора України, яка вилучена 05.08.2022 на «плиті`в кімнаті будинку під час огляду місця події, проведеного за місцем проживання родини Постоюків, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено кров людини. На представленому на експертизу об`єкті: При серологічному досліджені об`єкта № 3.1-3.3 встановлено наявність антигенів А та Н ізосерологічної системи АВ0, які притаманні особі (особам) з групою крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. У разі походження крові в одних і тих же слідах за рахунок змішування від кількох осіб вони можуть походити від осіб з групами крові 0 (І) та А (II) (як з супутнім антигеном Н так і без нього. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілої ОСОБА_5 . Виявлені сліди крові можуть походити від підозрюваного ОСОБА_7 (при умові, що у останнього мали місце ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею) (а.с. 184-192 т.2);
-висновок експерта № СЕ-19/106-22/8092-БД від 25.08.2022 з додатками, згідно якого на наданих на дослідження джинсових шортах зі слідами речовини бурого кольору, які вилучен 05.08.2022 за адресою: АДРЕСА_2 де ОСОБА_7 завдав тілесні ушкодження своїй дружині виявлено кров дружини виявлено кров людини. При серологічному досліджені об`єкта № 3.1-3.3 встановлено наявність антигенів А та Н ізосерологічної системи АВ0, які притаманні особі (особам) з групою крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. У разі походження крові в одних і тих же слідах за рахунок змішування від кількох осіб вони можуть походити від осіб з групами крові 0 (І) та А (II) (як з супутнім антигеном Н так і без нього. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілої ОСОБА_5 . Виявлені сліди крові можуть походити від підозрюваного ОСОБА_7 (при умові, що у останнього мали місце ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею) (а.с. 196-201 т.2);
-висновок експерта № СЕ-19/106-22/8090-БД від 24.08.2022 з додатками, згідно якого на представленому на експертизу об`єкті:змивах з руків`я сокири 9об`єкт №1.1), які вилучено 05.08.2022 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При серологічному досліджені об`єкта №1.1 встановлено наявність антигенів А та Н ізосерологічної системи АВ0, які притаманні особі (особам) з групою крові А (II) з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. У разі походження крові в одних і тих же слідах за рахунок змішування від кількох осіб вони можуть походити від осіб з групами крові 0 (І) та А (II) (як з супутнім антигеном Н так і без нього) ізосерологічної системи АВО. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілої ОСОБА_5 . Виявлені сліди крові можуть походити від підозрюваного ОСОБА_7 (при умові, що у останнього мали місце ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею) (а.с. 204-209 т.2);
-актом спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування Д-104 від 16 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 на момент огляду примусового лікування не потребує (а.с.211 т.2);
-висновком судово-психіатричного експерта №240-2022 від 16.08.2022 року, відповідно якого ОСОБА_7 в період вчинення злочину на психічні розлади не страждав. Під час вчинення інкримінованих йому діянь в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. На даний час на психічні розлади не страждає. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.212-213 т.2);
- висновком судово-медичної експертизи №433 від 30.08.2022р. встановлено, що у ОСОБА_10 на підставі даних медичної карти стаціонарного хворого виявлено:
-черепно мозкову та лицьову травму у вигляді синців в обох навколо очних ділянках, синців на обличчі (без зазначення локалізації), саден обличчя (без зазначення локалізації, форми, розмірів та морфологічних особливостей), рани в тім`яно-лобній ділянці голови (без зазначення форми , кінців, країв та дна рани), струсу головного мозку, які могли утворитись не менше як від 4-х місць прикладення травмівної сили, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;
-розрив акроміально ключичного з`єднання ліворуч, механізм утворення якого є пряма дія -падіння на ліве плече чи витянуту руку , відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя , але призвело до тривалого розладу здоров`я;
-рани в ділянці куприка ліворуч (без зазначення форми, морфологічних особливостей тощо), які могли утворитись від 2- місць прикладення травмівної сили , відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;
-синців на обох сідницях ( без зазначення форми, розмірів та морфологічних особливостей), які могли утворитись не менше як від 2-х місць прикладення травмівної сили , відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-множинних саден обох нижніх кінцівок (без зазначення форми, розмірів, морфологічних особливостей), які могли утворитись від не менше 2-х місць прикладення травмівної сили, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Експертом зазначено, що дані тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_10 утворились від дії тупих твердих предметів, однак в даному конкретному випадку визначити яким предметом/предметами спричинялись ушкодження не представляється можливим. Тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок нанесення ударів рукою затиснутою в кулак, ногою у взутті, сокирою (різними її частинами) та іншими предметами, а також при падінні на поверхні з положення стоячи (а.с.2-14-215 т.2);
- висновок експерта № СЕ-19/106-22/8088-БД від 23.08.2022 з додатками, згідно якого на представленому на експертизу об`єкті: змивах з металевої поверхні предмета схожого на сокиру (об`єкт №1.1), які вилучено 05.08.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 завдав тілесні ушкодження своїй дружині, виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При серологічному досліджені об`єкта № 1.1 встановлено наявність антигенів А та Н ізосерологічної системи АВ0, які притаманні особі (особам) з групою крові А (II) з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. У разі походження крові в одних і тих же слідах за рахунок змішування від кількох осіб вони можуть походити від осіб з групами крові 0 (І) та А (II) (як з супутнім антигеном Н так і без нього) ізосерологічної системи АБО. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілої ОСОБА_5 . Виявлені сліди крові можуть походити від підозрюваного ОСОБА_7 (при умові, що у останнього мали місце ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею) (а.с. 224-229 т.2);
- висновок експерта № СЕ-19/106-22/8091-БД від 25.08.2022 з додатками, згідно якого на представлених на експертизу об`єктах: зрізах нігтьових пластин (об`єкти №№ 1.1, 2.1), відібраних 05.08.2022 в гр. ОСОБА_7 в приміщенні Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Героїв України, 67, виявлено кров. Виявлена кров належить людині. При серологічному досліджені об`єктів №№ 1.1, 2.1 встановлено наявність антигенів А та Н ізосерологічної системи АБО, які притаманні особі (особам) з групою крові А (II) з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВ0. У разі походження крові в одних і тих же слідах за рахунок змішування від кількох осіб вони можуть походити від осіб з групами крові 0 (І) та А (II) (як з супутнім антигеном Н так і без нього) ізосерологічної системи АВО. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілої ОСОБА_5 . Виявлені сліди крові можуть походити від підозрюваного ОСОБА_7 ( при умові, що у останнього мали місце ушкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечею) (а.с. 231-235 т.2);
Судом досліджені речові докази:виріз із тюлі розміром 45Х50 см, зі слідами речовини бурого кольору, виріз з ганчірки коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на сокиру з дерев`яним руків`ям, та в металевій частині загострений клиноподібний край, джинсові шорти зі слідами речовини бурого кольору, футболка чорного кольору з написами «Все буде Україна».
Речовий доказ: підодіяльник синій в білі зірочки зі слідами речовини бурого кольору до суду для огляду в судовому засіданні прокурором надано не було.
Позиція прокурора полягала у тому, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як не закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій, доведена повністю показами потерпілої ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_41 , ОСОБА_54 , дослідженими письмовими та речовими доказами. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді семи років позбавлення волі. Вирішити питання, що стосується запобіжного заходу, судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 та вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів та ін.
Документом, відповідно до ст.99 КПК України, є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані) тощо.
Електронний файл із відеозаписом обставин події, зафіксований на оптичному диску, є оригіналом (відображенням) електронного документа, а тому такий диск є самостійним джерелом доказів, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді (постанова Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 751/6069/19).
Оцінюючи доводи захисника щодо визнання недопустимими доказів, суд звертає увагу, що відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит;
Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: 1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; 2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.
Різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: 1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; 2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.
Така позиція викладена Верховним Судом у постановах ККС ВС від 22.10.2021 р. у справі № 487/5684/19, від 27.10.2021 р. у справі № 668/69/16-к, від 14.06.2023 р. у справі № 573/1510/18, від 21.06.2023 р. у справі № 943/2064/19.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к зазначив, Суд неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Також суд зазначав, що якщо доказ визнається недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, суд має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми, і має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
Отже, доводи захисника про визнання доказів недопустимими знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
З цього приводу суд зазначає, так в протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. зазначено, що 05.08.2022р. в період часу з 15.00 до 15.55 год. проводився огляд житлового будинку, який розташований на території господарства по АДРЕСА_2 , в присутності понятих : ОСОБА_27 та ОСОБА_20 . Під час вказаного огляду було зафіксовано обстановку місця події - житлового будинку, в якому проживають обвинувачений та потерпіла, та з вказаного житлового будинку вилучено речі: сокиру, змиви зроблені за допомогою дистильованої води та марлевих тампонів, шорти, футболку, тюль, які в послідуючому були визнані речовими доказами та надані на проведення експертних досліджень. Проте на підставі показів свідка - понятої ОСОБА_55 встановлено, що: ОСОБА_20 працює старостою села Березянка і в ту ніч, коли відбувались вищевикладені події, була в іншому селі. Повернувшись в с.Березянка в післяо бідній час приблизно о 15 год. до неї передзвонила ОСОБА_25 і повідомила, що в адмінбудівлі перебувають працівники поліції і хочуть «щоб ми підписали речові докази». Прибувши в адмінбудівлю, їй поліцейська надала конверти і протоколи і показала де поставити підпис. Вона все підписала, не читаючи, оскільки довіряє поліції і, крім того, вона поспішала. Підписала також протокол огляду місця події, однак під час огляду в будинку ОСОБА_26 не була, нічого при ній не вилучали та не оглядали. Протокол допиту свідка, який наданий їх на огляд в судовому засіданні, вона не підписувала. Також тоді ж в її присутності ОСОБА_25 в адмінбудівлі все попідписувала.
На підставі показів свідка - понятої ОСОБА_25 встановлено, що:свідком події вона не була, чула зі слів жителів села, що в село приїхала поліція бо ОСОБА_18 побив свою дружину ОСОБА_23 . В той час, коли вона була в адмінбудівлі - приміщення бувшої сільської ради, в приміщення прийшли працівники поліції і жінка-поліцейський попросила бути за свідка при огляді приміщення ОСОБА_12 , де бачила поліно, розбите скло, речі ОСОБА_28 . Було складено протокол, зачитано їй і там було все правильно написано. При ній з будинку ОСОБА_12 нічого не вилучалось. Потім в цей же день в приміщення бувшої сільської ради приїхала слідчий - жінка на ім`я ОСОБА_34 і дала їй підписати конверти з речовими доказами. Що було в тих конвертах їй невідомо. На місці події в житловому будинку ОСОБА_26 вона не була, тільки в приміщенні сільської ради підписи ставила.
В протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. зазначено, що 05.08.2022р. в період часу з 17.30 до 19.00 год. проводився огляд приміщення літньої кухні, яка розташована на території господарства по АДРЕСА_2 , в присутності понятих : ОСОБА_27 та ОСОБА_56 та в присутності власника будівлі ОСОБА_57 .
Під час вказаного огляду було зафіксовано обстановку місця події - приміщення літньої кухні, яке належить ОСОБА_58 , та з вказаної літньої кухні вилучено речі: спортивні штани, жіночі труси, заколку для волосся, які в послідуючому були визнані речовими доказами та надані на проведення експертних досліджень .Проте на підставі показів свідка - понятої ОСОБА_25 встановлено, що:свідком події вона не була, чула зі слів жителів села, що в село приїхала поліція бо ОСОБА_18 побив свою дружину ОСОБА_23 . В той час, коли вона була в адмінбудівлі- приміщення бувшої сільської ради, в приміщення прийшли працівники поліції і жінка-поліцейський попросила бути за свідка при огляді приміщення ОСОБА_12 , де вона бачила поліно, розбите скло, речі ОСОБА_28 . Було складено протокол, зачитано їй і там було все правильно написано. Проте при ній з будинку ОСОБА_12 нічого не вилучалось Потім в цей же день в приміщення бувшої сільської ради приїхала слідчий - жінка на ім`я ОСОБА_34 і дала їй підписати конверти з речовими доказами. Що було в тих конвертах їй невідомо.
На підставі показів свідка ОСОБА_12 , встановлено, що свідок ОСОБА_45 не бачив, щоб ОСОБА_19 бив ОСОБА_10 , однак вирішив викликати поліцію, щоб «хуже не було для потерпілої і щоб ОСОБА_22 потім не прийшов до нього». Поліція приїхала десь через хвилин 40 після того, як він подзвонив, він все їм розповів і вони поїхали до житлового будинку ОСОБА_38 ..Потім десь перед ранком до нього додому прийшли працівники поліції ( 4 - участковий без форми, слідчий у формі(чоловік), жінка в формі і ще поліцейський в формі) і оглядали літню кухню, однак нічого не вилучали. При цьому ОСОБА_25 та ОСОБА_56 з ними не було, вони заходили до нього потім самі, а разом з поліцією до нього не заходили. Також у нього в літній кухні була кров - його кров від порізів склом, про що він повідомляв працівників поліції.
Допитати в судовому засідання як свідка ОСОБА_56 не представилось можливим, оскільки вказана особа рахується безвісно відсутнім.
В той же час, відповідно до п.25 ч.1 ст.3 КПК України встановлено, що понятий є учасником кримінального провадження.
Частиною 7 ст.233 КПК України встановлено обов`язкову вимогу щодо проведення слідчої дії - обшуку чи огляду житла чи іншого володіння особи, а саме те, що такий огляд чи обшук здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених статтею 615 цього Кодексу.
Участь понятих є гарантією правильного безпосереднього сприйняття під час провадження слідчих дій обставин та фактів, що мають значення для кримінального провадження, їх належного фіксування в процесуальних документах. Свідчення понятого базуються на обставинах, свідком яких він був, і поняті повинні бути присутніми кожну хвилину проведення слідчої дії,
Таким чином, огляди місць події від 05.08.2022р., а саме житлового будинку на території господарства по АДРЕСА_2 , та літньої кухні на території господарства по АДРЕСА_2 , були проведені у відсутність понятих та без безперервного технічного відеозапису, тобто з грубим порушенням вимог законодавства.
З врахуванням вказаного, такі огляди є недопустимими доказами по справі внаслідок порушення встановленої процесуальної процедури, передбаченої частиною 7 статті 223 КПК.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини доктрини «плодів отруєного дерева», якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», «Шабельник проти України (№ 2)», «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.
Тому, відповідно до вказаної доктрини також є недопустимими доказами об`єкти , які були вилучені під час проведення вищевказаних оглядів місць події та визнанні речовими доказами по справі.
Висновки експертиз зазначених об`єктів як такі, що є похідними від недопустимих доказів, також не можна визнавати допустимими доказами, оскільки предметами дослідження експертизи були об`єкти, одержані з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, а саме: предмети, вилучені під час огляду місця події, проведеного у відсутність понятих.
Постановою про визнання речових доказів від 06.08.2022р. вилучений під час вказаного огляду місця події підодіяльник визнано речовим доказом та в послідуючому проведено його експертне дослідження.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214,223,237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Зазначений у вищевказаному протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. огляд проводився не за місцем події, тобто не в місці вчинення кримінального правопорушення, а в іншому місці - місці розташування лікарні, де проводилось лікування потерпілої; не невідкладно після вчинення правопорушення, а більш ніж за 10 годин після вчинення кримінального правопорушення та після проведення першочергового огляду місця події - житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Тому вилучення у потерпілої не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та не за місцем, де відбувалась подія кримінального правопорушення, будь-яких предметів ( речей чи документів) повинно відбуватись не в формі огляду місця події, а за правилами , передбаченими для тимчасового доступу до речей та документів ( ст.ст. 159-165 КПК України).
А відтак , зазначений в протоколі огляду місця події від 05.08.2022р. огляд місця події та вилучення об`єкту, який в послідуючому був визнаний речовим доказом, було проведено з порушенням встановленої чинним КПК України процедури, тому він є недопустимим доказом по справі.
Відповідно, недопустимими доказами є всі докази, похідні від вказаного огляду - визнання вилученого об`єкті речовим доказом та проведення його експертного дослідження.
В постанові ВС від 04.10.2021р. у справі № 724/86/20 зазначено, що недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.
Стаття 86 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Захисник вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не доведена. Його дії підлягають кваліфікації за наслідки, які фактично було заподіяно, тобто:по ч.2 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; по ст.128 КК України - як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Тому просить суд, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 та визнати його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ст.128 КК України, та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді - позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.
Зарахувати у строк відбуття покарання перебування ОСОБА_26 під вартою по вказаній справі з 05.08.2022р. по 19.07.2024р. , в зв`язку з чим вважати ОСОБА_7 таким, що повністю відбув покарання.
Судові витрати по справі, а саме: витрати на проведення експертиз, які є неналежними доказами по справі, покласти на рахунок держави.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
3 настанням смерті посягання на життя вважається закінченим, тобто воно містить всі ознаки складу закінченого злочину, передбаченого ст.115 КК України.
При цьому інтелектуальний момент умислу при вбивстві може проявлятись в двох формах: передбачав чи не передбачав винний, що його дії можуть призвести до смерті потерпілого, та бажав він настання смерті потерпілого (прямий умисел) чи свідомо припускав настання смерті потерпілого (непрямий умисел).
Тобто, умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом.
Якщо внаслідок посягання на життя смерть не настала, то злочин кваліфікується як замах на вбивство.
При цьому треба мати на увазі, що посягання на життя може кваліфікуватись як замах на вбивство лише тоді, коли він був вчинений з прямим умислом, коли смерть потерпілого була бажаним наслідком для винного, коли заподіяння смерті було метою дій винного (п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я людини) від 01.04.1994р.
Такої ж позиції притримується і Верховний Суд , зокрема в постанові від 13.02.2024р. по справі 164/1826/17.
Тобто, злочин може кваліфікуватись як замах на вбивство лише в тих випадках, коли винний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки - передбачав можливість або неминучість настання смерті потерпілого і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин, тобто, коли такий наслідок дій обвинуваченого (смерть потерпілого) охоплювався його умислом.
Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.
У випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку-смерті потерпілого, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину - остаточне припинення особою за своєю вчасною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.
На стадії закінченого замаху на вбивство добровільна відмова можлива лише в тих випадках, коли між здійсненим діянням і ймовірним настанням суспільно небезпечних наслідків є певний проміжок часу, у ході якого особа контролює розвиток причинного зв`язку, може втрутитися і перешкодити настанню суспільно небезпечного наслідку. Добровільна відмова у цих випадках можлива лише завдяки активним діям.
Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.
Питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Вирішуючи питання про наявність у обвинуваченого ОСОБА_26 прямого умислу на вбивство ОСОБА_10 , необхідно виходити із сукупності всіх встановлених судом обставин вчиненого діяння, а саме: способу і знаряддя злочину; кількості, характеру і локалізації поранень та інших тшесних ушкоджень; причин припинення злочинних дій; поведінки винного та потерпілого, що передувала події та їх стосунків.
В той же час, поведінка обвинуваченого ОСОБА_26 до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про відсутність в нього прямого умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_10 та доводить, що він діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілої. За таких обставин ОСОБА_19 має нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки.
Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження було встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, перебуває з потерпілою в зареєстрованому шлюбі, до вчинення неправомірних дій відносно своєї дружини він жодних погроз щодо її вбивства не висловлював.
Напередодні вчинення злочину за місцем свого проживання вони разом розпивали спиртні напої. Через деякий час, виявивши подружню зраду потерпілої, між ними конфлікт, тобто була очевидна віктимна поведінка потерпілої, яка перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим нанесла йому тяжку образу вчинивши аморальний поступок - вступила в статевий зв`язок з сторонньою особою.
В ході конфлікту між потерпілою та обвинуваченим, останній наніс потерпілій удари руками в область голови.
Обвинуваченим також для нанесення тілесних ушкоджень була застосована сокира, однак , як вбачається з показів потерпілої, вказаною сокирою (обухом) потерпілий наніс їй декілька ударів по ногах нижче коліна; в інші ділянки тіла, в тому числі і по голові він сокирою її не бив, а виявлена у неї рана в лобній ділянці голови - отримана нею випадково, та не від удару обвинуваченим.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_19 , побачивши кров на обличчі потерпілої, припинив свої злочинні дії, хоча мав можливість продовжити наносити тілесні ушкодження потерпілій до настання її смерті.
Припинивши свої протиправні дії, обвинувачений обмив потерпілу водою. Коли потерпіла пішла в іншу кімнату і лягла на ліжко, він сидів біля неї, приносив їй воду для пиття, витирав кров з обличчя та губ, пропонував викликати швидку допомогу.
Вказане тривало значний проміжок часу - не менше години, до того часу, коли в житловий будинок прийшли працівники поліції.
В послідуючому, коли працівники поліції викликали швидку допомогу і чекали ще не менше 40 хв. на її прибуття на вулиці, обвинувачений перебував в житловому будинку разом з потерпілою, продовжував надавати їй допомогу.
Після того як на місце події приїхала швидка допомога, обвинувачений ОСОБА_19 допомагав винести потерпілу з житлового будинку в машину швидкої допомоги, склав її чисті речі в пакет для того, щоб вона могла в лікарні одягнутись і, приїхавши разом з працівниками поліції в лікарню, був безпосередньо з потерпілою, підтримував її морально, чекав , коли її вивезуть з реанімаційного відділення.
Тобто, у разі наявності у обвинуваченого ОСОБА_26 прямого умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_10 , він мав реальну можливість довести свої злочинні дії до кінця, однак після нанесення тілесних ушкоджень, які не потягли за собою смерть потерпілої, побачивши у неї кров на обличчі, він перестав наносити удари та почав надавати допомогу потерпілій.
Жодної причини, через яку, при наявності у ОСОБА_26 умислу на вбивство, злочин не було доведено до кінця і що ця причина не залежала від його волі немає.
Посилання в обвинувачені на те, що ОСОБА_19 вважав, що вчинив всі необхідні дії для смерті потерпілої і вважав, що потерпіла помре він крововтрати, викликаної нанесеними їй тілесними ушкодженнями, не доведено жодними доказами.
Так, відсутні будь які докази про те, що кровотеча, яка виникла у потерпілої внаслідок тілесних ушкоджень нанесених обвинуваченим, була значної та становила загрозу її життю.
Як вбачається з Порядку надання домедичної допомоги постраждалим при масивній зовнішній кровотечі, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 09 березня 2022р. №441, смерть пораненого від значної кровотечі настає від декількох секунд до однієї години в залежності від локалізації рани.
У вищевказаному вказаному Порядку викладені ознаки масивної зовнішньої кровотечі, які становлять загрозу життю потерпілого. Це :
1) швидке, інтенсивне витікання крові з рани;
2) пульсуючий характер кровотечі (кров б`є фонтаном);
3) пляма крові біля постраждалого, яка швидко збільшується;
4) значне просякнення одягу постраждалого кров`ю;
5) повна чи часткова ампутація кінцівки вище рівня кисті чи ступні;
6) порушення або втрата свідомості у постраждалого без ознак черепно- мозкової травми, при наявності зовнішньої кровотечі;
7) ознаки порушення перфузії: бліда шкіра, холодні кінцівки тощо, при наявності зовнішньої кровотечі.
Доказів, що будь-яка з ознак була наявні у потерпілої суду не надано.
Після нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій і до часу прибуття працівників поліції пройшло не менше 50-60 хв. і на час прибуття поліцейських потерпіла не тільки була жива, а у неї вже не було ніякої кровотечі з ран.
При цьому домедичної допомоги поліцейські потерпілій не надавали, а викликали швидку допомогу, яка приїхала на місце події не менше ніж за 40 хв. після виклику.
По прибуттю швидкої допомоги фельдшер ОСОБА_59 , оглянувши рани у потерпілої, встановила, що вони не кровили ( йшла лише сукроватиця), всі життєві показники у потерпілої були в нормі, в тому числі в нормі у неї був артеріальний тиск, який при значній крововтраті неминуче мав би впасти, потерпіла була в свідомості, адекватно розмовляла.
При поступленні в лікарню, як вбачається з висновку судово медичної експертизи, у потерпілої був артеріальний тиск 140/90, пульс 108, загальний стан середньої важкості.
А відтак, стверджувати те, що у потерпілої ОСОБА_10 була значна кровотеча, яка б давала підстави обвинуваченому вважати, що вона помре від неї, немає.
Крім того, удари, які наносив обвинувачений потерпілій носили хаотичний нецілеспрямований характер, що підтверджено показаннями не тільки обвинуваченого, а й потерпілої.
Отже, переконливих доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суду стороною обвинувачення не надано.
Стандарт доведення "поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні.
"Поза розумним сумнівом" має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як із тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і з тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги частину доказів сторони захисту та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
За змістом ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 370 КПК України встановлені вимоги до судового рішення, яке повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин. а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення.
Відтак, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище обвинуваченого ОСОБА_7 , та кваліфікував його дії: за наслідки, які фактично було заподіяно, тобто
-по ч.2 ст.125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
- по ч. 1 ст. 122 КК України - як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, а тому суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються: за ч.2 ст.125 КК України як проступок, за ч.1 ст.122 КК України як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який вчинив кримінальні правопорушення відносно дружини, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на даний час хворіє, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.2 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 122 КК України у виді громадських робіт та позбавлення волі, призначивши відповідно до ч.1 ст. 70 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням положень ч.1 ст. 57 КК України.
Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Згідно ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який наявний у матеріалах справи, ОСОБА_7 затримано 05 серпня 2022 року о 14 годині 40 хвилин.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області області від 06.08.2022 року обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Ухвалою суду від 19.07.2024 року змінено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання час затримання, ОСОБА_7 для участі у даному кримінальному провадженні, та час перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк цілодобового домашнього арешту з 14 год. 16 хв. 19.07.2024р. по 07.11.2024р., включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
В зв`язку з чим вважати ОСОБА_26 таким, що повністю відбув покарання.
Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.08.2022р., 10.08.2022р. на речові докази у кримінальному провадженні, скасувати.
Судові витрати у справі у вигляді вартості експертного дослідження в сумі 8911 грн. 88 коп. не підлягають стягнення з обвинуваченого, оскільки такий доказ є неналежним, а тому вказані витрати слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 19.07.2024 у вигляді цілодобового домашнього арешту - підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 122 ч. 1 КК України, ст.ст. 368-371,373-374,376 КПК України, суд, -
Дії ОСОБА_7 перекваліфікувати з ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.122, та ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.122 КК Україні у виді позбавлення волі строком на 1 (Один) рік 10 (Десять) місяців.
-за ч.2 ст.125КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
На підставі ч.1 ст.70КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 1 (Один) року 10 (Десять) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 19.07.2024 у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 14 год. 40 хв. 05.08.2022р. по 06.08.2022р. включно та із 06.08.2022 року по 14 год. 16 хв. 19.07.2024р включно, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк цілодобового домашнього арешту з 14 год. 16 хв. 19.07.2024р. по 07.11.2024р., включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
В зв`язку з чим вважати ОСОБА_7 таким, що повністю відбув покарання.
Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Бердичівського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2022р., 10.08.2022р. на речові докази у кримінальному провадженні, скасувати.
Судові витрати у справі у вигляді вартості експертного дослідження в сумі 8911 грн. 88 коп. віднести на рахунок держави.
Речові докази:виріз із тюлі розміром 45Х50 см, виріз з ганчірки коричневого кольору, предмет схожий на сокиру з дерев`яним руків`ям, та в металевій частині загострений клиноподібний край, джинсові шорти, футболку чорного кольору з написами «Все буде Україна», підодіяльник синій в білі зірочки, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .