Провадження №: 1-кп/336/529/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000869 від 15.05.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, на маючого на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, раніше судимого

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2023, в період часу з 13 години 00 хвилин по 14 годину 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії воєнного стану, який введений в Україні на підставі Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022, та, продовжений на підставі Указу Президента України N? 58/2023 від 06.02.2023, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, знаходячись за місцем мешкання малознайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», моделі «M2006C3LG», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі темно-сірого кольору, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи, складає 2300 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном, одразу попрямував до свого місця мешкання за адресою:

АДРЕСА_1 , де сховав його, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану

У судовому засіданні на стадії судового розгляду захисником було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284, 479-2 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних захисником та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання захисника.

Потерпілий в судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілого не заперечували.

Заслухавши думку учасників по справі, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн, а 50% від його розміру становили 1342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684,00 грн. (1342*2=2684).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1342 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складає 2684 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_4 інкриміновано таємне викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 05.05.2023 року у сумі 2300 грн. 00 коп.

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн. 00 коп., а у 2023 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2684 грн. 00 коп.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, кримінальне провадження підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не пред`являвся.

Судові витрати пов`язані із проведення судової товарознавчої експертизи, покладаються на державу.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 15.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», моделі «M2006C3LG», серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в корпусі темно-сірого кольору, який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні останнього.

Ухвала може бути оскарженою до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1