Провадження № 1-кс/638/3315/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 26.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001810 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2024 близько 11 год. 20 хв. невстановлена слідством особа, в період дії воєнного стану на території України, таємно, скоїла крадіжку мобільного телефону Росо Х3 належного гр. ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду.

Під час досудового розслідування, в ході допита в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що знаходився разом із своєю дівчиною біля супермаркету «Клас» за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 104а, де присіли на лавку та поклав свій мобільний телефон на вказану лавку, також поруч сиділа жінка у червоному, після чого ОСОБА_5 вставши з лавки приблизно через 10 хвилин та пішли разом з дівчиною у напрямку дома,відійшовши на відстань приблизно 500 метрів в цей час зрозумів, що залишив свій мобільний телефон на лавці, коли повернувся до вказаної лавки, але на ній вже не було вказаного мобільного телефону, та жінки яка сиділа поруч.

Так, 07.10.2024 у період часу 17 год. 50 хв. по 18 год. 09 хв. слідчим Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 складено протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон торгівельної марки «РОСО Х3 NFC» 6/128 GB, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному чохлі.

Постановою слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 мобільний телефон торгівельної марки «РОСО Х3 NFC» 6/128 GB, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному чохлі, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню 0001810 від 26.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вважає, що з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на указаний мобільний телефон, вважає, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, тому, посилаючись на положення ст. 167, 170 КПК України, просить накласти на нього арешт.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 107 КПК України технічні засоби фіксування кримінального провадження не застосовувались.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно із ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, тобто вищеперераховане майно є тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як визначено ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як визначено ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що за сукупністю обставин, які встановлені органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001810 від 26.08.2024 та викладені в клопотанні, є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події 07.10.2024 майно, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки є речовими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, суд враховує, що вказане майно може бути приховано, пошкоджено, знищено, перетворено, відчужено, що в результаті може перешкодити здійсненню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів, адже очевидно набуте кримінально протиправним шляхом та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно має доказове значення по кримінальному провадженні, суд вважає, що зазначене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 170 КПК України, крім того наявні ризики, визначені ч. 1 ст. 170 КПК України,

Тож, урахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, а також те, що повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі його повернення можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його знищення або приховування, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, зокрема призначення та проведення необхідних судових експертиз, суд приходить до висновку, що на указане майно необхідно накласти арешт.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001810 від 26.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: вилучене в ході огляду місця події від 07.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон торгівельної марки «РОСО Х3 NFC» 6/128 GB, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному чохлі, який вилучено та поміщено до полімерного експертного сейф-пакету НПУ № CRI 1087652 та опечатано, який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Майно, на яке накладено арешт, зберігати в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов?язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1