Справа №690/483/24
Провадження №1-кп/690/106/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого cудді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Ватутіне кримінальне провадження № 0000708, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ватутіне, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, проходить військову службу по мобілізації на посаді розвідника військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні солдат, 27.05.2024 близько 20 год. 40 хв., перебуваючи в громадському місці біля магазину «Кобзар», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, нецензурно лаявся та порушував громадський порядок у зв`язку із чим ОСОБА_5 співробітник НП України, який виконував службові обов`язки поліцейського сектору реагування ПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області та перебуваючи на добовому чергуванні представився, після чого зробив ОСОБА_3 зауваження та попросив надати документи для встановлення особи, проте, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки та перебуває у форменому одязі, в порушення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, маючи на меті спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс один удар правою рукою в ліву скроневу ділянку голови поліцейському ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці зовнішнього кута лівого ока, садно на лівому плечі, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-901/193 від 28.05.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він 27.05.2024 близько 20 год. 40 хв. перебував біля магазину «Кобзар» в АДРЕСА_2 та до нього підійшов працівник поліції, у них виник словесний конфлікт та він його ударив кулаком в голову. Свої дії пояснити не може, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Перед потерпілим він вибачається.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має. Міру покарання обвинуваченому просить обрати на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані стороною обвинувачення докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення доведене.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При визначенні та призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення та потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому міру покарання у виді обмеження волі та вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та надасть можливість останньому довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Підстав для обрання ОСОБА_3 міри запобіжного заходу немає.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1