Провадження №1-кс/201/4607/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури у межах кримінального провадження № 0000635, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до суду скаргу на бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду її скарги щодо недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000635.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що правом на звернення із скаргою на бездіяльність прокурора вищого рівня щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування наділені лише особи, які попередньо зверталися прокурора вищого рівня з такими скаргами.

В даному випадку суд приходить до висновку, що вказана скарга не відповідає вимогами закону, оскільки до неї не надано доказів звернення заявника до Дніпропетровської обласної прокуратури зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, скарга підлягає поверненню, що не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури у межах кримінального провадження № 0000635 повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1