Номер провадження 1-кс/201/4077/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про чинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні в ЄРДР відомостей за її заявою від 09.09.2024 про скоєння кримінального правопорушення, в якій просить внести вказані відомості до ЄРДР.

Представник заявниці - адвокат ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримував.

Представник слідчого органу в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Норми чинного КПК України визначають, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з аналізу ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідує, що, у тому числі, і скарги на рішення, дії або ж бездіяльність слідчого, прокурора підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з вимог вказаної норми Кримінального процесуального закону, скарги, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

При цьому, досудове слідство здійснюють, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 38 КПК України: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів Бюро економічної безпеки України; г) органів Державного бюро розслідувань; ґ) Національного антикорупційного бюро України.

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Слідчим суддею встановлено, що 09.09.2024 ОСОБА_3 звернулась до СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Отримання заяви СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області підтверджується талонами-повідомленнями № 27035 від 09.09.2024 (вих.43/7439) та №27036 від 09.09.2024 (вих. №43/7438).

Згідно адміністративно-територіального поділу міста Дніпро, СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 2А, що територіально відноситься до Шевченківського району міста.

У поданій скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що її заява передавалась СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області до ВП №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Між тим матеріали скарги не містять жодних доказів на підтвердження вказаної обставини, а питання щодо внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.09.2024 мало бути вирішено саме СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, до якого заявник і звернулась.

Отже, дана скарга не підсудна слідчому судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга подана з порушенням правил територіальної підсудності, матеріали скарги необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Заявник ОСОБА_3 не позбавлена права звернутись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із відповідною скаргою на бездіяльність уповноважених осіб СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області для захисту своїх прав та інтересів.

З урахуванням того, що скарга не підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_3 скаргу на бездіяльність уповноважених осіб СУ ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1