Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2945/23
У Х В А Л А

24.09.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_4 про про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим 2-го відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській обл. здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2021 року по Справі №308/2769/21 було накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2021 року по Справі №308/2769/21 було накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2021 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України та із застосування ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року (справа № 299/6283/22) - звільнено ОСОБА_5 від покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень , передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України.

Під час проведення обшуку слідчим 2-го відділу управління Служби Безпеки України в Закарпатській обл., яке здійснювалось під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 було вилучено майно з житлового будинку

АДРЕСА_2 вилучено в рамках кримінального провадження № 0000026. Однак з матеріалів кримінального провадження 0000026 були виділені матеріали в окреме кримінальне провадження №0000031. В результаті, речові докази які вилучені в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 були передані в кримінальне провадження № 0000031.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2023 року по справі № 299/2945/23 скасовано повністю арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2021 року на майно, яке вилучено під час обшуку житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Речові докази, які були виділені в окреме кримінальне провадження №0000031, були передані згідно Акту прийому-передачі речових доказів 24.01.2023 року на зберігання до СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Серед документів, які були вилучені в якості речових доказів під час обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 знаходилися документи, які належать ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище НОМЕР_1 ), а саме: Свідоцтво про НОМЕР_2 від 12.03.1993 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про НОМЕР_3 від 24.04.1962 на імя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (батько ОСОБА_4 ). Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 29.09.1984 на імя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про одруження батьків ОСОБА_4 довідка № М-568/01-25 від 05.03.2018 видана ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 завірена підписами та відтиском печатки Державний Архів Закарпатської області; документ на угорській мові № НЮІ-18-0167 виданий на імя ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 ; Рішення Виноградівського районного суду від 30.03.2018 про розірвання шлюбу між громадянкою ОСОБА_4 , 1993 р.н. та громадянином ОСОБА_8 , 1994 р.н. на 1 арк.

Остання залишила оригінали документів ОСОБА_5 для здійснення їх перекладу на угорську мову.

Вказує, що на даний час мета та необхідність арешту відпала, оскільки всі експертизи з вилученим майном проведені, а тому просить скасувати арешт на вище вказані документи.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися. Адвокатом подано заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим 2-го відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській обл. здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2021 року по Справі №308/2769/21 було накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2021 року по Справі №308/2769/21 було накладено арешт на майно вилучене в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2021 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України та із застосування ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року (справа № 299/6283/22) - звільнено ОСОБА_5 від покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за вчинення кримінальних правопорушень , передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України.

Під час проведення обшуку слідчим 2-го відділу управління Служби Безпеки України в Закарпатській обл., яке здійснювалось під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14 - другою статті 332, частиною третьою статті 358 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 було вилучено майно з житлового будинку

АДРЕСА_2 вилучено в рамках кримінального провадження № 0000026. Однак з матеріалів кримінального провадження 0000026 були виділені матеріали в окреме кримінальне провадження №0000031. В результаті, речові докази які вилучені в ході обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 були передані в кримінальне провадження № 0000031.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2023 року по справі № 299/2945/23 скасовано повністю арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.03.2021 року на майно, яке вилучено під час обшуку житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Речові докази, які були виділені в окреме кримінальне провадження №0000031, були передані згідно Акту прийому-передачі речових доказів 24.01.2023 року на зберігання до СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Серед документів, які були вилучені в якості речових доказів під час обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 знаходилися документи, які належать ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище НОМЕР_1 ), а саме: Свідоцтво про НОМЕР_2 від 12.03.1993 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про НОМЕР_3 від 24.04.1962 на імя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; (батько ОСОБА_4 ). Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 29.09.1984 на імя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про одруження батьків ОСОБА_4 довідка № М-568/01-25 від 05.03.2018 видана ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 завірена підписами та відтиском печатки Державний Архів Закарпатської області; документ на угорській мові № НЮІ-18-0167 виданий на імя ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 ; Рішення Виноградівського районного суду від 30.03.2018 про розірвання шлюбу між громадянкою ОСОБА_4 , 1993 р.н. та громадянином ОСОБА_8 , 1994 р.н. на 1 арк.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту адвокат ОСОБА_3 вказує, що на даний час мета та необхідність арешту відпала, оскільки всі експертизи з вилученим майном проведені.

Слідчий суддя пересвідчився у доводах клопотання, такі знайшли своє підтвердження в ході огляду матеріалів клопотання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті документи які посвідчують особу ОСОБА_4 , та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід передати зберігання ОСОБА_4 як законному власнику, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання арешту майна.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець ОСОБА_4 не є обвинуваченою по даному кримінальному провадженню, всі необхідні процесуальні дії органом досудового слідства виконані, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України ОСОБА_4 , а саме: свідоцтво про НОМЕР_2 від 12.03.1993 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Рішення Виноградівського районного суду від 30.03.2018 про розірвання шлюбу між громадянкою ОСОБА_4 , 1993 р.н. та громадянином ОСОБА_8 , 1994 р.н. на 1 арк., на відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_4 , як законному власнику цього майна.

Вирішуючи питання про долю інших речових доказів та скасування їх арешту, слідчить суддя приходить до переконання, що в цій частині клопотання слід відмовити з огляду на те, що особа яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна не є власником чи законним володільцем такого майна, також незрозуміло яким чином, обмежуються права ОСОБА_4 на вільне розпорядження, користування чи володіння цим майном.

Майно, на яке просить скасувати арешт ОСОБА_4 , є персональними документами інших осіб, а заявник в свою чергу не надала доказів того, що їй надано право в інтересах даних осіб звертатися з клопотанням про скасування арешту.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково передати ОСОБА_4 свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 12.03.1993 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Рішення Виноградівського районного суду від 30.03.2018 про розірвання шлюбу між громадянкою ОСОБА_4 , 1993 р.н. та громадянином ОСОБА_8 , 1994 р.н. на 1 арк., на відповідальне зберігання, попередивши її про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо документів до, вона може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Керуючись ст.107,132,167,168,170,172,173,174,175 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці. АДРЕСА_3 , майно на яке накладено арешт, а саме: свідоцтво про НОМЕР_2 від 12.03.1993 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Рішення Виноградівського районного суду від 30.03.2018 про розірвання шлюбу між громадянкою ОСОБА_4 , 1993 р.н. та громадянином ОСОБА_8 , 1994 р.н. на 1 арк., на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність збереження арештованого майна та роз`яснити, що в разі вчинення незаконних дій щодо арештованого майна, вона може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1