Справа № 366/289/24
Провадження №1-кп/369/1703/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Федорівка Іванківського району Київської області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, -

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, починаючи з 17 липня 2024 року до 14 вересня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави у розмірі 605 600 грн.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на місці соціальні зв`язки та відсутність доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечував, щодо заявленого клопотання захисника та просив відмовити у його задоволенні.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, суд визнає доведеним наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Крім того, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи сторони захисту, що у обвинуваченого ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 10 вересня 2024 року до 08 листопада 2024 року включно.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням зазначених положень, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуються, тривалий час перебування останнього під вартою, одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 з урахуванням його особи, зокрема, усвідомлення останнім серйозності кримінального правопорушення, у якому він обвинувачуються та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст.182 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80*3028 грн., що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає до задоволення.

За таких обставин, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 10 вересня 2024 року до 08 листопада 2024 року включно з альтернативою внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , по справі №366/289/24 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Документ, що підтверджує внесення застави, надається Києво-Святошинському районному суду Київської області та адміністрації Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважається, що до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, частину обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за їх першою вимогою; не відлучатись за межі населеного пункту, де проживає обвинувачений, без дозволу прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та /або місця роботи.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3