Справа № 932/8235/24
Провадження № 1-кс/932/2836/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , погодженого прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, мобілізованого, військова частина НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат», на посаді стрільця - оператора, одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовується наступним.

Так, у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009121 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2024 приблизно о 23:30, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу у АДРЕСА_2 , заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , який є начальником за посадою та військовим званням для старшого стрільця - оператора 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , доведено для виконання бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 № 1988 від 03.09.2024 та віддано свій усний наказ про його виконання, а саме силами зведеної роти зайняти позицію відділення, після чого здійснити удосконалення позиції в інженерно- фортифікаційному відношенні, забезпечити встановлення великокаліберного кулемета, забезпечити наявність на позиції засобів протитанкової оборони, перейти до стійкої оборони та не допустити прориву противника в напрямку н.п. Площанка, Невське, зокрема і до старшого солдата ОСОБА_4 який знаходився в строю під час шикування.

При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов?язаний з порушенням конституційних прав та свобод старшого солдата ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв?язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03.09.2024 приблизно о 23:35, тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу у АДРЕСА_2 , усно та відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, показаннями свідків, протоколом огляду відеозапису від 05.09.2024 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено обставини, які вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яким останньому повідомлено про підозру.

Виходячи з викладеного, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винятковий запобіжний захід, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, надав пояснення. Не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в умовах гауптвахти. Коштів на заставу немає.

Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009121 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Кримінальне правопорушення полягає в тому, що 03.09.2024 приблизно о 23:30, в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу у АДРЕСА_2 , заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , який є начальником для старшого стрільця - оператора 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , доведено для виконання бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 № 1988 від 03.09.2024 та віддано усний наказ про його виконання, а саме силами зведеної роти зайняти позицію відділення, після чого здійснити удосконалення позиції в інженерно- фортифікаційному відношенні, забезпечити встановлення великокаліберного кулемета, забезпечити наявність на позиції засобів протитанкової оборони, перейти до стійкої оборони та не допустити прориву противника в напрямку н.п. Площанка, Невське, зокрема і до старшого солдата ОСОБА_4 який знаходився в строю під час шикування.

Однак старший стрілець - оператор ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, усно та відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

17.09.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, показаннями свідків, протоколом огляду відеозапису від 05.09.2024, копіями бойового розпорядження, наказами, медичними довідками, характеристиками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід зазначити, що про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який зазвичай, призначається реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, тому розуміючи тяжкість злочину та вагомість зібраних доказів, ОСОБА_4 може вдатися до переховування від органу досудового розслідування, суду, а також ухилитись від явки до слідчого, прокурора, суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю також доведеним, оскільки свідки вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 є військовослужбовці та начальницький склад, які проходять службу у військовій частині, тому підозрюваний може впливати на цих свідків, оскільки достеменно знає їх особу, вони разом проходили службу. Тому цей ризик є доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки ОСОБА_4 наразі не приймає участі у бойових діях та операціях, тому до нього не доводяться бойові накази і розпорядження, а отже вчинити новий злочин він об`єктивно не зможе.

Таким чином, прокурором доведено ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується посередньо, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, відсутність соціальних зв`язків, низьку морально-психологічну підготовку, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначене положення суперечить практиці ЄСПЛ, оскільки слідчим суддею повинно перевірятись в обов`язковому порядку можливість застосування до підозрюваного інших, більш м?яких запобіжних заходів, а також альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Проте враховуючи особу підозрюваного, його відношення до військової служби, відсутність міцних соціальних зв`язків, доведеність ризиків, вважаю недоцільним застосування інших запобіжних заходів та застави, оскільки вони не будуть достатніми для запобігання ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 14.11.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10