Справа № 712/2899/17
Провадження № 1-кп/712/26/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000021 від 24.05.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка Смілянського району, Черкаської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення злочину проти громадської безпеки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, приймав участь у діяльності терористичної організації «донецька народна республіка» та сприяв її діяльності.

Так, у 2015 році, усвідомлюючи незаконність дій збройних підрозділів та політичного керівництва самопроголошеної «ДНР», спрямованих на нанесення шкоди державній безпеці України та здійснення терористичної діяльності, ОСОБА_7 добровільно вступив до силового блоку даної терористичної організації Міністерства внутрішніх справ «ДНР».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь в незаконному збройному формуванні терористичної організації «ДНР», він з 2015 року по червень 2016 року приймав участь у діяльності незаконного збройного формування «МВС ДНР» на території Донецької області, чим сприяв діяльності терористичної організації «ДНР» на тимчасово окупованій території.

Так, знаходячись у складі незаконного збройного формування «МВС ДНР» ОСОБА_7 обіймав посаду поліцейського патрульно-постової служби в поліції м. Донецьк МВС так званої «ДНР», маючи спеціальне звання «сержант». На вказаній посаді ОСОБА_7 , маючи доступ до вогнепальної зброї, займався патрулюванням вулиць міста Донецька, забезпечував дотримання комендантської години жителями даного міста, протиправно здійснював перевірку документів та обшук громадян з метою виявлення і затримання прихильників законної української влади та порушників порядку, установленого псевдозаконами терористичної організації «ДНР», незаконно затримував осіб, протиправно застосовував засоби фізичного примусу, спецзасоби, вогнепальну зброю щодо громадян України на тимчасово окупованій території Донецької області та виконував інші незаконні вказівки керівництва незаконного воєнізованого формування МВС «ДНР», направлені на тероризування населення та установлення режиму псевдодержави, чим брав участь та сприяв діяльності терористичної організації «ДНР».

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- даними витягу з ЄРДР від 24.05.2016 з кримінального провадження №0000021 від 24.05.2016, відповідно до якого громадянин України ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з початку антитерористичної операції на сході України до даного часу, знаходячись на території, підконтрольній представникам незаконних збройних формувань т.зв. «Донецької народної республіки», а саме в м. Донецьк, являючись поліцейським патрульно-постової служби у т.зв. МВС «ДНР» та виконуючи професійні обов`язки, сприяє діяльності териростичної організації «Донецька народна республіка», правова кваліфікація ст. 258-3 ч. 1 КК України (а.м.к.п.1);

- даними службової записки заст.. начальника відділу ЗНД УСБУ в Черкаській області ОСОБА_8 від 23.05.2016 №5/8733 в якій зазначено, що у ході контррозвідувальних заходів з протидії діяльності незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР/ЛНР», відділом ЗНД Управління отримано інформацію щодо причетності гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 ) до вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України (а.м.к.п.2);

- даними рапорту о/у 3 сектору ВЗНД УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 , який погоджено заст. начальника відділу ЗНД УСБУ в Черкаській області ОСОБА_8 від 20.05.2016 року №5/8232 відповідно до якого у ході здійснення контррозвідувальних заходів з протидії діяльності незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР/ЛНР», відділом ЗНД Управління отримано інформацію щодо причетності гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (уродженця Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 ) до вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

За отриманими даними ОСОБА_7 до 2014 року працював співробітником Петрівського РВ УМВС України у м. Донецьк.

З початком бойових дій та окупації частини східних областей України залишився на території підконтрольній представникам незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР», а саме в м. Донецьк та працевлаштувався на службу за контрактом у т.зв. МВС «ДНР», де на даний час займає посаду поліцейського патрульно-постової служби.

Також, за отриманою інформацією, ОСОБА_7 , використовуючи власне службове становище, здійснює патрулювання окупованої території, приймає участь у затриманні громадян, які порушують т.зв. «комендантський час» тощо, чим сприяє діяльності терористичних організацій «ДНР», яка діє на тимчасово окупованій території Донецької області.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_7 для контактів з своїми зв`язками використовує мобільний термінал з № НОМЕР_2 (а.м.к.п. 3);

- даними довіки Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 12.05.2016 №02-28/190 відповідно до якої ОСОБА_7 , 1982 року народження, зареєстрований та не проживає в АДРЕСА_1 (а.м.к.п.4);

- даними заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про видачу паспорта відповідно до якої місце проживання ОСОБА_7 зазначено: АДРЕСА_1 (а.м.к.п.5);

- даними листа заступника начальника ЗНД УСБУ в Черкаській області ОСОБА_8 від 09.06.2016 року №5/10259 відповідно до якого надана інформація, що громадянин України ОСОБА_7 , на даний час використовує номера мобільних терміналів: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 .

Крім тоого, встановлено, що ОСОБА_7 користується Інтернет-сторінкою в соціальній мережі «ВКонтакті» та «Однокласники» під нік-ім`ям « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) відповідно.

У ході виконання доручення щодо встановлення осіб, які можуть впізнати ОСОБА_7 за фотографіями, встановлено гр. України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 . Домашній номер телефону: НОМЕР_4 .

Близькими родичами ОСОБА_7 являються наступні особи:

- мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- брат ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Миронівка Світловодського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.к.п.6);

- даними протоколу огляду від 08.06.2016 інформації в мережі Інтернет щодо ОСОБА_7 . З метою виявлення інформації в мережі Інтернет щодо ОСОБА_7 в пошуковій системі «Google» було введено запит « ОСОБА_7 ». У результаті запиту отримано перелік майтів, де містяться посилання на його персональні дані, а саме: Інтернет-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та Інтернет-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_12 », міститься інформація, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 рахується, як зарадник Батьківщини (Дата приказа о зачисленими в милицию т.н. ДНР 31.10.2014 ).

Також оглянута Інтернет-сторінка у соцмережі «Вконтакте» за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_13 » під іменем « ОСОБА_14 », день ІНФОРМАЦІЯ_14 із інформацією; особисті фотографії особи, схожої на ОСОБА_15 , в присутності невідомих осіб; друзі та знайомі особи, схожої на ОСОБА_7 , які підписані на його сторінку « ОСОБА_16 », в подальшому здійснено посилання на їх сторінку у соцмережі «Вконтакті», де у відкритому доступі виявлено їх ідентифікаційні дані також оглянуті особисті фотографії Інтернет-користувача « ОСОБА_17 » (а.м.к.п.7-13);

- даними протоколу від 06.09.2016 тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «МТС України», згідно якого був вилучений оптичний диск CD-R (додаток диск) (а.м.к.п.15-18);

- даними протоколу огляду оптичного диску CD-R марки «VIDEX» з написом «ЄД/КІ-П/16/11049_1», вилученого 06.09.2016 у ПрАТ «МТС України» з роздруківкою до нього. Під час огляду було відкрито та вивлено реєстр вхідних телефонних з`єднань, здійснених у період із 01.01.2016 по 09.08.2016 по № НОМЕР_2 із даними про контрагента. ІМЕІ телефонних апаратів, дат і часу телефонних з`єднань, тривалості розмов, азимуту, місць виходу на зв`язок (соти) і адрес телефонних станцій.

У ході огляду встановлено, що абонент мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» за № НОМЕР_2 , використовуючи мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , у період з 01.01.2016 по 26.07.2016 знаходився на тимчасово окупованій території Донецької області (відповідно до постанови ВРУ від 17.05.2015 №254) у місті Донецьк, а в період з 26.07.2016 по 09.08.2016 знаходився на території російської федерації (а.м.к.п.19);

- даними протоколу огляду від 05.09.2016 інформації в мережі Інтернет щодо терористичної організації «Донеька народна республіка» та незаконного збройного формування «МВС ДНР» з роздруківками до нього.

Судом оглянуті роздруківки додані до протоколу, а саме: «Постановление №17-4 от 17.07.2014г. «О создании Министерства внутренних дел Донецкой Народной Республики»; «Положение в Министерстве внутренних дел»» «Закон о полиции (принят Постоновлением Народного Совета 07.08.2015) (а.м.к.п.19-57);

- даними протоколу №6/1250 від 21.07.2016 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомуніфікаційних мереж за номером НОМЕР_2 стосовно ОСОБА_7 з диском до нього.

Файл «28-2016 06.10 10.08.3-0.wav» містить розмову 10.06.2016. ОСОБА_7 розмовляє з невстановленим чоловіком, якого називає «товарищ полковник». Час 10 год. 08 хв. 03 сек. Зателефонували ОСОБА_7 на № з №.

Файл «27-2016.06.10-11.50.22-1.wav» містить розмову 10.06.2016, ОСОБА_7 розмовляє з « ОСОБА_18 », яка каже, що вона з «Республиканского центра дезинформации». Час 11 год. 50 хв. 22 сек. Зателефонували ОСОБА_7 на № з №.

Файл «27-2016.06.10-15.07.37-2.wav» містить розмову ОСОБА_7 розмовляє з ОСОБА_19 колегою по роботі в поліції ДНР. Час 15 год. 07 хв. 37 сек. Зателефонували ОСОБА_7 на № з №.

Файл «27-2016.06.12-08.02.0-3. wav» містить розмову 12.06.2016, ОСОБА_7 розмовляє зі своєю мамою. Час 08 год . 02 хв. 00 сек. Зателефонував ОСОБА_7 з № на №.

Файл «27-2016.06.14-10.01.30-4. wav» містить розмову 14.06.2016, ОСОБА_20 розмовляє із невідомою жінкою. Час 10 год. 01 хв. 3- сек. Зателефонували ОСОБА_7 на № з №. В даній розмові ОСОБА_7 підверджує, що в нього «звание сержант».

Файл «27-2016.06.06.17-11.02.42-1. wav» містить розмову 17.06.2016 ОСОБА_7 розмовляє зі своєю дружиною ОСОБА_21 . Час 11 год. 02 хв. 42 сек. Зателефонував ОСОБА_7 з № на №. В даній розмові ОСОБА_7 повідомляє дружині: «Все! Уволили». «Четыре недели отработки». «Ну да! Завтра домой приезжаю! Надо форму здать!». (а.м.к.п.58-61);

- даними протоколу огляду від 06.12.2016 оптичного диску CD-R марки «BENQ» з написом «Акт ЕК УСБУ від 09.09.2016 № 6/1513 Розсекречено р. № 1700 05.07.2016».

З метою огляду інформації, що міститься на даному оптичному носієві інформації, його було поміщено до CD-дисководу службового комп`ютера, після чого виявлені текстові файли, де зафіксоване місцезнаходження абонента за номером НОМЕР_2 до конкретного місця перебування в момент виходу на зв`язок наступним чином:

1)Файл «27-2016.06.10-10.08.3-0-iri.txt»:

«Местоположение:

АДРЕСА_3 (автостоянка)

LAC:0, CELL:0»;

2)Файл «27-2016.06.10-11.50.22-l-iri.txt»:

«Местоположение:

город Донецк, Донецкая обл., ул. Электровозная, 25 (труба котельной) город Донецк, Донецкая обл., ул. Бринько, 1

город Донецк, Донецкая обл., вул. Кривозубова, 4 (труба котельні)

LAC:0, CELL:0».

3)Файл «27-2016.06.10-15.07.37-2-iri.txt»:

«Местоположение:

город Донецк, Донецкая обл., ул. Бринько, 1

город Донецк, Донецкая обл., ул. Электровозная, 25 (труба котельной)

LAC:0, CELL:0».

4)Файл «27-2016.06.14-10.01.30-4-iri.txt»:

«Местоположение:

город Донецк, Донецкая обл., вул. Щіпачьова, 12 (автостоянка)

LAC:0, CELL:0».

5)Файл «27-2016.06.17-11.02.42-l-iri.txt»:

«Местоположение:

город Донецк, Донецкая обл., вул. Петровсысого, 205 (АТС "Промтелеком")

LAC:0, CELL:0»

город Донецк, Донецкая обл., вул. Петровського, 205 (АТС «Промтелеком»).

6)Файл «27-2016.06.12-08.02.0-3-iri.txt»:

«Местоположение:

город Донецк, Донецкая обл., ул. Электровозная, 25 (труба котельной)

LAC:0, CELL:0» (а.м.к.п.62-63);

- даними протоколу від 24.02.2017 №5/773 за результатами проведення оперативно-технічного пошукового заходу у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером стосовно ОСОБА_7 з диском до нього, відповідно до якого, при дослідженні розмов, які відбувалися у період з 19.04.2016 по 15.05.2016, було встановлено, що ОСОБА_7 , який коритується електронним номером мобільного терміналу № НОМЕР_2 причетний до діяльності правоохоронних органів т.зв. «ДНР» (а.м.к.п.64-70).

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 297-1 ч. 2 КПК України передбачено порядок проведення досудового слідства по окремим статтям КК України, зокрема за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України доведена в повному обсязі.

Всі докази, досліджені безпосередньо судом, в даному кримінальному провадженні є належними та допустимими доказами, оскільки були отримані в порядку, передбаченому КПК України і у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у даному вироку, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , у 2015 році, усвідомлюючи незаконність дій збройних підрозділів та політичного керівництва самопроголошеної «ДНР», спрямованих на нанесення шкоди державній безпеці України та здійснення терористичної діяльності, добровільно вступив до силового блоку даної терористичної організації Міністерства внутрішніх справ «ДНР».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь в незаконному збройному формуванні терористичної організації «ДНР», він з 2015 року по червень 2016 року приймав участь у діяльності незаконного збройного формування «МВС ДНР» на території Донецької області, чим сприяв діяльності терористичної організації «ДНР» на тимчасово окупованій території.

Так, знаходячись у складі незаконного збройного формування «МВС ДНР» ОСОБА_7 обіймав посаду поліцейського патрульно-постової служби в поліції м. Донецьк МВС так званої «ДНР», маючи спеціальне звання «сержант». На вказаній посаді ОСОБА_7 , маючи доступ до вогнепальної зброї, займався патрулюванням вулиць міста Донецька, забезпечував дотримання комендантської години жителями даного міста, протиправно здійснював перевірку документів та обшук громадян з метою виявлення і затримання прихильників законної української влади та порушників порядку, установленого псевдозаконами терористичної організації «ДНР», незаконно затримував осіб, протиправно застосовував засоби фізичного примусу, спецзасоби, вогнепальну зброю щодо громадян України на тимчасово окупованій території Донецької області та виконував інші незаконні вказівки керівництва незаконного воєнізованого формування МВС «ДНР», направлені на тероризування населення та установлення режиму псевдодержави, чим брав участь та сприяв діяльності терористичної організації «ДНР».

До такого висновку суд дійшов із того, що поняття терористичної організації визначено в Законі України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року, і відповідно до цього Закону, це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції від 28 вересня 2001 року № 1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації з спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Діяльність «ДНР», як терористичної організації підтверджується зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року № 129-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 року №145-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подалання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 року №337-VIII, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

А згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 року № 13 утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_7 усвідомлював, що «днр» та інші незаконні збройні формування, які структурно входять до силового блоку терористичних організацій «днр» діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівел органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров'я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаних терористичних організаціях.

Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_7 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки, інтереси ОСОБА_7 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

При цьому, суд вважає, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Будь яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за обставин, викладених у даному вироку знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_7 суд, кваліфікує за:

- ч. 1 ст. 258-3 КК України участь у терористичній організації та сприяння її діяльності.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, при призначенні ОСОБА_7 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке мало місце в умовах складної суспільно-політичної обстановки в Луганській, Донецькій областях та мав суттєвий вплив на охорону державної і громадської безпеки у цих регіонах держави, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, ступінь суспільної небезпеки, особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та

перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства та конфіскації всього майна яке є його власністю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 297-1, 368-371, 373-376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання за:

-ч. 1 ст. 258-3 КК України у вигляді 15 ( п`ятнадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке є його власністю.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 .

Виконання вироку покласти на Управління СБУ в Черкаській області.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Прокурору та захиснику копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: