Провадження № 1-в/592/535/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про приведення у відповідність вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 згідно чинних змін у законодавстві відносно ст.185 КК України за Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвалою суду від 04.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія № 116» у судовому засіданні клопотання не підтримав.

Встановлені судом обставини. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

05.09.2023 вироком Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 визнано винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 та ч.4ст.185 КК України і призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік обмеження волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2022 року призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024, вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 05 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 змінено. Призначено ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2022 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Призначено ОСОБА_4 покарання: за ч.3 ст.15 та ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком приєднано невідбуту частину покарання, визначену на підставі ч.4 ст.70 КК України, у виді 2 місяців позбавлення волі, та остаточно засуджено ОСОБА_4 на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.309, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185,ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 та ч.4 ст.185 КК України, а саме:

- 11.12.2022 крадіжка майна вартістю 573,09 грн.;

- 13.12.2022 крадіжка майна вартістю 1931,84 грн.;

- 10.01.2023 крадіжка майна вартістю 824,75 грн.;

- 13.01.2023 крадіжка майна вартістю 698,72 грн.;

- 18.01.2023 крадіжка майна вартістю 341,60 грн.;

- 27.01.2023 крадіжка майна вартістю 1131,28 грн.;

- 30.01.2023 замах на крадіжку майна вартістю 918,77 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,50 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караними є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2022 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення - становить більше 2 481 грн. (1 240,50 х 2 = 2 481 грн.).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караними є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2023 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення - становить більше 2684 грн. (1342 х 2 = 2684 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст.3, ч. 2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання такимзакономчинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1ст. 5 КК України).

Таким чином вказане діяння не може вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за замах на викрадення якого ОСОБА_4 засуджений зазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на дні скоєння кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023, строк відбування покарання обвинуваченому рахується з 05.09.2023. На момент розгляду клопотання у суді, ОСОБА_4 фактично відбув призначене покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024 справа № 554/3687/23. Вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні наданими поясненнями засудженого та представника ДУ «СВК №116».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ні підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України,

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024 справа № 554/3687/23 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.

За відсутності іншого судового рішення, що прямо передбачає тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити останнього з Державної установи «Сумська виправна колонія №116», як такого, що відбув призначене покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2023 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024 справа № 554/3687/23.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1