н/п 1-кс/490/4389/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрятин Млинівського району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який проходить військову службу на посаді командира НОМЕР_1 взводу військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «молодший сержант», зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, за наступних обставин.

Так, 27.09.2023 громадянина ОСОБА_4 , призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 і відправлено до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно положень ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_3 .

Відтак, з 27.09.2023, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положеннями ст. ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 06.11.2024 близько о 17 годин 12 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_4 (французька реєстрація), та ним рухаючись по АДРЕСА_3 , в напрямку від АДРЕСА_4 , в порушення вимог п. п. 1.3, 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при виникненні перешкоди в русі у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася з правого краю смуги для руху в попутному напрямку відносно напрямку руху вище вказаного автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.

Дана ДТП сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 1.3, 2.3 «б», 12.3 Правил Дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Крім того, 06.11.2024 близько 17 год. 12 хв., будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, знаходячись біля поблизу будинку АДРЕСА_3 , молодший сержант ОСОБА_4 , як водій, на порушення п.п. «а, б, в, г, ґ, д, е» п. 2.10 Правил дорожнього руху, згідно яких повинен був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу, у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзду місця пригоди), будучи достовірно обізнаний, що пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого останній повинен піклуватися про потерпілу шляхом надання домедичної допомоги, виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, звернутися за відповідною допомогою до присутніх або перевезення ОСОБА_7 до найближчого лікувального закладу власним автомобілем, будучи особою, яка сама поставила потерпілу в небезпечний для життя стан унаслідок допущеного ним зіткнення керованого транспортного засобу з пішоходом, з метою невиконання вказаних обов`язків, не зупиняючи керований автомобіль, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, продовжуючи рух по вул. Мазолевського, мікрорайон Мала Корениха в напрямку від вул. Правобережна до вул. Шкільної, після чого направився в АДРЕСА_2 , тим самим завідомо залишив потерпілу, яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, без допомоги, будучи суб`єктом, зобов`язаним за даних умов піклуватися про потерпілу, маючи змогу надати їй допомогу, та, водночас, будучи особою, яка сама поставила ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги зобов`язаний зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

07.11.2024 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, після вчинення ним ДТП не залишився на місці пригоди, не викликав працівників поліції, швидку, не намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, більш того, встановлено, що після наїзду на пішохода ОСОБА_4 цинічно залишив постраждалого та зник з місця пригоди на автомобілі, який став учасником ДТП, чим значним чином спотворив наявну слідову інформацію, яка має значення для кримінального провадження, що свідчить про наявність ризиків ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду та знищення, переховування спотворення будь яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім того підозрюваний може шляхом умовляння, погроз або в інший спосіб схилити потерпілого та свідків до спотворювання обставин ДТП так як останні проживають в одному населеному пункті та на одній вулиці, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати менш тяжкий запобіжний захід або визначити розмір застави.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.11.2024 та схемою до нього; протоколу огляду місця події від 06.11.2024; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 07.11.2024; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.11.2024; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 09.10.2024; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , хоча і одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, тобто у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк, після вчинення ним ДТП не залишився на місці пригоди, не викликав працівників поліції, швидку медичну допомогу, не намагався надати першу медичну допомогу потерпілій, залишив постраждалу та зник з місця пригоди на автомобілі, який став учасником ДТП, крім того обізнаний про місця проживання потерпілого та свідків, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

З огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є значним.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування ризику знищення, переховування спотворення будь яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про який стверджується у клопотанні, оскільки доказів існування вказаного ризику слідчому судді не надано, транспортний засіб, за участю якого сталася ДТП оглянуто та вилучено у підозрюваного .

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, виходячи з обставин, викладених у підозрі, особи підозрюваного, який винуватість свою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, не заперечує, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності визначення підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 05 січня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 242 240 гривень, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 05 січня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування за свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1