1-кп/205/1025/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000437 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Спаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, малолітніх дітей чи недієздатних осіб на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-22.03.2024 Ленінським районним судом міста Дніпропетровська ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт. Даний вирок після набрання законної сили 26.04.2024 року скеровано для виконання до Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. 27.06.2024 року ОСОБА_3 ознайомлений працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. При цьому ОСОБА_3 при ознайомленні з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт письмово попереджався про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Того ж дня працівниками Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 вручене направлення на відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 53. Згідно направлення ОСОБА_3 мав приступити до роботи на визначеному об`єкті з 28.06.2024 року.

Після того, в невстановлений час та місці у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, а саме, неявки на визначений у направлені об`єкт. Реалізуючи даний умисел 04.07.2024, 08.07.2024, 09.07.2024, 10.07.2024, 11.07.2024, 12.07.2024, 15.07.2024, 16.07.2024, 17.07.2024, 18.07.2024, 19.07.2024, 22.07.2024, 23.07.2024, 24.07.2024, 25.07.2024, 26.07.2024, 29.07.2024, 30.07.2024, 31.07.2024 у КП «МТО» ДМР ОСОБА_3 не з`явився, що підтверджено повідомленнями до Новокодацького РВ ФДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області» та табелем виходу на роботу засудженої особи до громадських робіт за липень 2024 року.

Таким чином, не маючи поважних причин для неявки ОСОБА_3 умисно допустив більше двох невиходів на роботу протягом місяця, а саме в липні: 04.07.2024, 08.07.2024, 09.07.2024, 10.07.2024, 11.07.2024, 12.07.2024, 15.07.2024, 16.07.2024, 17.07.2024, 18.07.2024, 19.07.2024, 22.07.2024, 23.07.2024, 24.07.2024, 25.07.2024, 26.07.2024, 29.07.2024, 30.07.2024, 31.07.2024. Після чого, 08.08.2024 року Новокодацьким РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області направлено до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за ухилення від відбування покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Станом на 20.08.2024 року залишається не виконаним 104 години громадських робіт.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження містять відомості на підтвердження того, що обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному проступку та всі обставини, які ставляться йому в провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченим своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченим у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше судимий, повністю не відбув покарання за попереднім вироком, без будь-яких на те підстав, неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утримання не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України, із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.03.2024 року.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.

Застосовуючи при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 положення ст.71 КК України, суд враховує вимоги п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.03.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість)днів.

На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, якими було визнано:

-особову справу № 11/24 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що під зберігальну розписку повернута Новокодацькому районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вважати повернутою Новокодацькому районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1