Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5906/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/562/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали провадження №279/5906/24 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16.11.2024.

Заборонено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 години до 07.00 години наступного дня.

Зобов`язано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 16.11.2024.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Коростенського ВП в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, зазначає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути від кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Крім того, ОСОБА_8 оголошено підозру за ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством дружині та дітям. Також, відносно ОСОБА_8 на розгляді Коростенського міськрайонного суду перебувають обвинувальні акти за вчинення тяжких злочинів, при цьому, останній від дачі показів згідно інкримінованих йому правопорушень відмовився, не співпрацює з органами досудового слідства. Наголошує, що ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 , може впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, оскільки, знає де проживають свідки, знає їх повні анкетні дані так, як вони є односельцями, а тому не перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті може незаконно на них впливати. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи не під цілодобовим домашнім арештом, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. В свою чергу, потерпілими у кримінальному провадженні за ч.1 ст.129 КК України є дружина та діти на яких підозрюваний має значний вплив. Зазначає, що ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що не виключається можливість, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, а ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України тим, що ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на розгляді Коростенського міськрайонного суду відносно ОСОБА_8 знаходяться інші обвинувальні акти. Вважає, що викладені доводи суду, що слідчим не наведено доказів того, що ОСОБА_8 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, є хибними. Звертає увагу і на те, що відповідно до ст.12 КК України, інкримінований злочин ОСОБА_8 , за ч.1 ст.263 КК України, є злочином, який відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на трьох до семи років позбавлення волі, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України відноситься до категорії правопорушень проти життя та здоров`я особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №279/5906/24, в провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000589 від 15.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, придбав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, при їх конструктивному поєднанні являють собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв, виготовлені промисловим способом, відносяться - до бойових припасів. ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, в порушення Постанови ВРУ від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів; зброї, основних частин зброї», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, переніс-перевіз транспортним засобом вище вказані бойові припаси до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 15 вересня 2024 року.

15 вересня 2024 року працівниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області в період часу з 21 год 10 хв по 22 год 38 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено у ОСОБА_8 - корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, при їх конструктивному поєднанні являють собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв, виготовлені промисловим способом, відносяться - до бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України внесені 15.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589.

16.09.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.09.2024 року о 03:00 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, про що складено протокол затримання.

16.09.2024 слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані, які характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, характеризується позитивно. На даний час підозрюваний ОСОБА_8 офіційно працевлаштований.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, ризик незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, разом з цим, прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

Частиною1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт у нічний час буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 години до 07.00 години наступного дня, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, зі строком дії ухвали до 16.11.2024 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :