Справа № 385/979/24
Провадження № 1-кп/385/117/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000152 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котовка Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, не є депутатом, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

06 травня 2024 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував по АДРЕСА_2 біля магазину «Маркет», де на криниці, яка знаходиться на узбіччі дороги виявив сумку фіолетового кольору, в середині якої виявив мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A 05, який має EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , гаманець темно-рожевого кольору в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень однією купюрою належні ОСОБА_7 , які було залишено без нагляду на короткий проміжок часу. У цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на незаконне таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі GalaxyA05, гаманця темно-рожевого кольору та грошових коштів в сумі 1000 гривень.

Невідкладно, реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який неодноразово продовжено, востаннє до 13 травня 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись у відсутності власника і сторонніх осіб, перебуваючи на узбіччі дороги за адресою АДРЕСА_1 , навпроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом вільного доступу, таємно, викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі GalaxyA05, який має EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 2500 гривень, гаманець темно-рожевого кольору вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 1000 гривень однією купюрою належні ОСОБА_7 .

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 3700 гривень, що становить середньо-ринкову вартість викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, пояснив, що того дня, в травні 2024 року в с. солгутове був похорон захисника України. Тіло повезли іншою вулицей, а тому всі люди побігли, щоб провести тіло. Він перебуваючи сам біля криниці, що поряд з магазином ОСОБА_8 побачив сумочку, відчинивши її побачив та забрав гаманець і мобільний телефон, і пішов з місця. Телефон далі викинув в кущі, бо не знав як виключити звук, щоб його не виявили, мав намір потім його забрати. Поїхав на поминки на автомобілі. Коли був на поминках, то йому подзвонила знайома, що його розшукують, зрозумів, що виявили крадіжку. Коли приїхала поліція все розповів, потім віддав ОСОБА_7 гаманець та телефон, який знайшов в кущах на місці де викинув. Пояснив, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє виправитись та більше вчиняти такого не буде.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, показала, що 06.05.2024 в період часу з 10 по 12 год випадково залишила свою сумку, в якій, в тому числі, знаходились мобільний телефон і гаманець з кредитними картками і 1000 грн однією купюрою біля криниці в АДРЕСА_1 . Коли повернулась, то побачила відсутність в сумці зазначених речей. Зайшла в магазин, де продавці повідомили, що бачили біля криниці ОСОБА_5 Звернулась в поліцію. Через деякий час ті повідомили, що знайшли речі, привезли її до місця в с. Солгутове, де перебував ОСОБА_5 , який повернув їй гаманець та знайшов в кущах телефон. На даний час будь яких претензій до нього не має, він також компенсував їй шкоду, так як його родичі у зв`язку з цим надали їй грошові кошти.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 1 рік.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просив не застосувати суворе стягнення до обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся та є пенсіонером, особою похилого віку.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами та процесуальними доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.05.2024 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 повідомила про те, що 06.05.2024 в період з 11:00 год по 12:00 год невідома особа перебуваючи по вул. Центральній в с. Солгутове біля магазину «Маркет» викрала речі з її сумки, яка лишилась без нагляду, а саме мобільний телефон марки Самсунг темно сірого кольору, грошові кошти в сумі 1000 грн, близько 7 штук кредитних карток, гаманець рожевого кольору , чим їй було задано майнової шкоди (а.с. 37);

-протоколом огляду місця події від 06.05.2024 з ілюстративною таблицею, проведеного слідчим СВ ВП №» 1 (м. Гайворон) ОСОБА_9 в присутності понятих та за участю спеціаліста, та ОСОБА_7 , за яким оглянуто місце події 0- узбіччя дороги в АДРЕСА_1 , навпроти магазину «Маркет», де на узбіччі, біля перехрестя знаходиться колодязь з дерева , по колу навколо нього знаходяться бетонні стовпчики, на яких знаходиться сумка фіолетового кольору. ОСОБА_7 повідомила, що в сумочці знаходився мобільний телефон марки Самсунг та гаманець з коштами в сумі 1000 грн, які відсутні (а.с. 38-44);

-протоколом огляду місця події від 06.05.2024 з ілюстративною таблицею, проведеним слідчим СВ ВП № 1 (м. Гайворон) в присутності понятих, за участю спеціаліста, за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , за яким оглянуто узбіччя дороги в АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_5 , який добровільно видав гаманець темно рожевого кольору, в якому знаходилось 8 банківських карток різних банків та грошові кошти 1000 грн однією купюрою. Крім того, ОСОБА_5 вказав на кущі, за приміщенням будівлі № 111А, де знаходився телефон Самсунг сірого кольору. Телефон впізнала ОСОБА_7 як такий, що в неї біло викрадено (а.с. 46-63);

-висновком експерта товарознавця ОСОБА_10 від 07.05.2024, який повідомлений про кримінальну відповідальність, відповідно до якого середньо ринкова вартість наданого на експертизу телефона Samsung сірого кольору на травень 2024 року становить 2500 грн, середньо ринкова вартість наданого на експертизу гаманця темно рожевого кольору на травень 2024 року становить 200 грн (а.с. 64);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.06.2024 з додатком фототаблицею (а.с. 68-71), де ОСОБА_5 в присутності понятих розповів та показав обставини вчинення крадіжки, те, як з сумочки взяв гаманець та телефон, гаманець сховав в одязі, а телефон за приміщенням пошти викинув в кущі, оскільки в ньому був ввімкнений звук;

-показами свідка ОСОБА_11 , яка будучи допитаною в судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність, пояснила, що працює в магазині Маркет в с. Солгутове. В день, коли відбувався похорон військовослужбовця в травні 2024 року на вулиці зібралось багато людей, щоб провести тіло. Однак маршрут змінили, тому люди побігли на іншу вулицю. Біля криниці, що неподалік магазину залишився лише ОСОБА_5 . Через деякий час прийшла ОСОБА_12 , яка питала, чи ніхто не приносив її сумку, на що свідок повідомила, що біля криниці бачила ОСОБА_5 .

Вказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними і такими, що узгоджуються один з одним та доповнюють один одного, є логічними, послідовними підтверджуються також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні процесуальними доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_5 про надання добровільного дозволу на проведення огляду місця події за його участі та видачу телефону Самсунг сірого кольору та гаманця рожевого кольору всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн та 8 банківських карток (а.с. 45);

-постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 07.05.2024, яким телефон Samsung моделі Galaxy А05, гаманець темно рожевого кольору, грошові кошти в сумі 1000 грн однією купюрою визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (а.с. 66);

-зберігаючою розпискою від ОСОБА_7 (а.с. 67).

Процесуальні докази прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Водночас, суд відхиляє як доказ протокол проведення слідчого експерименту від 28.06.2024 з додатком фототаблицею (а.с. 68-71), оскільки в такому не роз`яснено права підозрюваному, а отже такий здобутий з порушенням фундаментального права на захист. Ст. 87 КПК України в п. 4 ч. 2 встановлює, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями зокрема такі діяння, як отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права. Як ствердив обвинувачений, йому такі права при проведенні слідчого експерименту не роз`яснювались, підпис його у відповідній графі відсутній, стороною обвинувачення дана обставина не спростована.

Аргумент захисника щодо порушень, а саме нероз`яснення прав ОСОБА_5 при складанні протоколу огляду місця події суд відхиляє, оскільки судом не встановлено наявності порушень фундаментальних прав, які мають істотне значення про проведенні такої першочергової слідчої дії.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

-Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000082 від 07.05.2024, 06.05.2024 в період з 11:00 до 12:00 год невідома особа в АДРЕСА_1 , біля магазину «Маркет» в період дії режиму військового стану в Україні, шляхом вільного доступу, таємно викрала речі з сумки, а сам е мобільний телефон марки Самсунг сірого кольору, гаманець рожевого кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн та 8 банківських карток, належні ОСОБА_7 .

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 пенсіонер, особа похилого віку, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та за допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки потерпіла ствердила, що їй повністю відшкодовано всі збитки, шляхом повернення майна та додатково надання грошових коштів.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, те, що завдана шкода відвернута, потерпіла претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та позицію потерпілої, яка претензій до нього немає.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Гайворонського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, за якою виправлення особи можлива без його ізоляції від суспільства, враховуючи середні ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Водночас, суд застосовує ст. 69-1 КК України оскільки наявні всі підстави для застосування мають місце обставини, що пом`якшують покарання, передбачені п. 1 (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та п. 2 (добровільне відшкодування завданого збитку) ч. 1 ст. 66 КК України, відсутні обтяжуючі покарання обставини, обвинувачений вину визнав повністю. Тому строк покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд враховує, що відповідно до висновку викладеного ВС в постанові від 10 липня 2018 року в справі № 148/1211/15-к формулювання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України передбачає: наявність будь-якої з обставин, перелічених у ньому (або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину»), означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення ст. 69-1 КК України застосовуються, якщо суд установив будь-яку з обставин, зазначених у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, похилий вік, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Клопотань про застосування запобіжного заходу від прокурора не надходило. Суд підстав для застосування такого, до набрання вироком законної сили, не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A05, гаманець темно-рожевого кольору, грошові кошти в сумі 1000 гривень однією купюрою, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_13

Дата документу 03.09.2024