У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в порядку статті 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в порядку статті 303 КПК України, в якій вона, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить: визнати безпідставною бездіяльність уповноваженого на досудове слідство слідчого відділу Соломянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо не задоволення заяви про визнання потерпілим та його допит по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000727 від 15 липня 2024 року; зобов`язати уповноваженого на досудове слідство слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розглянути заяву про визнання потерпілим та його допит від 29 серпня 2024 року по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000727 від 15 липня 2024 року; зобов`язати уповноваженого на досудове слідство слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві виконати рішення слідчого судді, прийняте за результатом розгляду цієї скарги на бездіяльність слідчого, протягом 24 годин з моменту його проголошення.

В обґрунтування скарги зазначає, що 29 серпня 2024 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 було подано до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві заяву про визнання останнього потерпілим та його допит.

Однак жодної відповіді за результатами розгляду вказаної заяви ні ОСОБА_3 , ні адвокат, на момент подання цієї скарги, не отримали, що свідчить про допущення стороною обвинувачення протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви в порядку статті 220 КПК України, тому звернулася до слідчого судді з вказаною скаргою.

Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Натомість, у матеріалах справи міститься заява адвоката про розгляд скарги у її відсутність, в якій зазначила, що скаргу підтримує в повному обсязі, з урахуванням уточнених вимог.

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання заявника та слідчого, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність особи, яка подала скаргу та прокурора, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 5 частини першої статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно із частинами першою, третьою статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до форми постанови слідчого визначені частиною 5 цієї статті, в якій зазначено, що постанова складається з: вступної, мотивувальної та резолютивної частин, з яких мотивувальна частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом установлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000727 від 15 липня 2024 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею 356 КК України.

29 серпня 2024 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подала до Солом`янського УП ГУ ГП в м. Києві заяву про визнання потерпілим та його допит.

Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві зазначену заяву було зареєстровано 29 серпня 2024 року, що підтверджується відбитком штампу канцелярії Солом`янського УП.

Станом на день розгляду скарги слідчим СВ Солом`янського УП ГУ ГП в м. Києві не надано суду доказів щодо розгляду клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 від 29 серпня 2024 року про визнання потерпілим та його допит. Тобто відповіді про задоволення заяви або постанови про відмову в задоволенні заяви не надано.

Таким чином, слідчий не розглянув та не вчинив відповідних процесуальних дій за наслідками розгляду клопотання у строк та спосіб, передбачений статтями 110, 220 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого..

Відповідно до частин першої та другої статті 307 КПК України до повноважень слідчого судді за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку статті 220 КПК України, належить виключно постановлення ухвали, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію, тобто розглянути таке клопотання, або про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійснені розгляду її заяви від 29 серпня 2024 року про визнання потерпілим та його допит.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 24, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 90000727 від 15 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, розглянути заяву адвоката ОСОБА_4 від 29 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_3 потерпіли та його допит, а також повідомити заявника про результати розгляду заяви у формі та спосіб, встановлений вимогами статей 110, 220 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1