Справа № 759/5913/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1185/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001147 від 08.03.2023 за апеляційною скаргою зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 28.02.2023 приблизно о 15.13 годин зайшов до торгівельного залу магазину « Сільпо », що розташований за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8 .

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгівельного стелажу товар, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме пристрій зарядний «Energizer 10000 mAh UA10052PQ» чорного кольору, артикул 918 843, вартістю 1040 гривень 83 копійки (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір таємно викрасти взятий ним товар, ОСОБА_7 направився до одного з відділів магазину, де зняв з товару магнітну кліпсу та захисний бокс, який залишив на полицях торгівельного залу магазину, а товар поклав під куртку та направився до лінії кас.

Приблизно о 15.15 годин 28.02.2023, ОСОБА_7 пройшов повз каси, не оплативши при цьому взятий ним товар та перетнувши сигнальні рамки, вийшов за межі магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на загальну суму 1040 гривень 83 копійки (без ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 , 08.03.2023 приблизно о 16.20 годин зайшов до торгівельного залу магазину « Сільпо », що розташований за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з торгівельного стелажу товар, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме пристрій зарядний «Energizer 10000 mAh UA10052PQ» чорного кольору, артикул 918 843, вартістю 1040 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір таємно викрасти взяті ним товари, ОСОБА_7 направився до одного з відділів магазину, де зняв з товару магнітну кліпсу та захисний бокс, який залишив на полицях торгівельного залу магазину, а товар поклав під куртку та направився до лінії кас.

Приблизно о 17.25 годин 08.03.2023, ОСОБА_7 пройшов повз каси, не оплативши при цьому взятий ним товар та перетнувши сигнальні рамки, направився до виходу з магазину «Сільпо», тим самим вчинивши всі дії, що вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Однак, довести кримінальне правопорушення до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та яке він намагався повторно таємно викрасти.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вказав на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування ст.ст. 69, 75 КК України, які не підлягали застосуванню, та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, поза увагою суду та без необхідної оцінки лишились дані про підвищений рівень суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим діянь та особи обвинуваченого. Вважає, що призначаючи покарання суд прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши його від відбування покарання, призначеного в розмірі нижчого від найнижчої межі санкції, на підставі ст.ст. 69, 75 КК України. Вказав, що судом не встановлено достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України і наведено лише одну пом`якшуючу обставину - щире каяття, проте врахування такої пом`якшуючої обставини не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки визнання вини обвинуваченим це є його способом захисту, який він обрав та використав задля уникнення покарання. Крім того, вважає що судом не враховано підвищений ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, та конкретних обставин вчинення правопорушення в умовах воєнного стану. Разом з тим, вказав на те, що безпідставне призначення ОСОБА_7 покарання із застосування положень ст. 69 КК України створило штучні умови для застосування також положень ст. 75 КК України , без достатніх даних щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання. Також вказав про те, що суд не навів у вироку достатніх підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а тому обвинуваченому призначене явно несправедливе, невиправдано м'яке покарання. За таких обставин, просив скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці. У решті вирок залишити без змін.

В змінах до апеляційної скарги прокурор вказав, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким фактично декриміналізовано крадіжки на суму меншу ніж 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян, а враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив 28.02.2023 року таємне викрадення чужого майна на суму 1040,83 грн., а 08.03.2023 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна на суму 1040,83 грн., то з урахуванням ст. 5 КК України, є всі підстави для закриття кримінального провадження. Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження 0закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав подані зміни до апеляційної скарги та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора зі змінами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який поліпшує становище особиу розумінні ст. 5 КК України, оскільки посилює відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна (ст. 51 КУпАП), тобто фактично встановлює, що кримінальна відповідальність настає, якщо вартість майна становить 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення особою відповідного діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив 28.02.2023 року та 08.03.2023 року, а тому вирішуючи питання про те, чи становить вартість майна в цій справі 2 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян слід виходити з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв станом на 01 січня 2023 року.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року становить 2684 гривні, тобто 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1342 гривні на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів - становлять 2684 гривні.

Враховуючи зміст вказаних положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році, становить 2684 гривні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 28 лютого 2023 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1040,83 гривень, а 08 березня 2023 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1040,83 гривень, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на момент вчинення зазначених діянь становив 2684 гривень.

Враховуючи, що вартість майна, яке викрав та намагався викрасти ОСОБА_7 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України з 01 січня 2023 року настає кримінальна відповідальність, а саме менше 2684 гривень, колегія суддів вважає, що на час апеляційного розгляду, з урахуванням ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, вчинені ОСОБА_7 28.02.2023 року та 08.03.2023 року діяння не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора зі змінами необхідно задовольнити, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу зі змінами заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження № 0001147 від 08.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4