Справа №345/5564/24
Провадження № 1-кс/345/823/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 кримінальному провадженні № 0000197 від 27.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

дізнавач сектору дізнання Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області звернувся до суду із даним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що 26.09.2024 року близько 17:20 години, працівниками поліції в м. Калуш, Калуської ТГ Калуського району, по вулиці Глібова, зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я, з явними ознаками підробки.

27.09.2024 за даним фактом сектором дізнання Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

26.09.2024 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.11.2016 на ім'я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . Вказане посвідчення поміщено до спец пакету SUD № 2081200.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 27.09.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.11.2016 на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , поміщене до спец пакету SUD № 2081200, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000197 від 27.09.2024.

Тому, з метою запобігання пошкодження, знищення, відчуження, чи іншим чином зміни стану вказаних речей, на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Дізнавач-інспектор сектору дізнання Калуського ВП ГУНП у судове засідання подав заяву про розгляд клопотання в його відсутності. Клопотання підтримав та просить його задоволити.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

27.09.2024 за фактом пред`явлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я, з явними ознаками підробки, сектором дізнання Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 із попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України.

26.09.2024 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.11.2016 на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Вказане посвідчення поміщено до спец пакету SUD № 2081200.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 27.09.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.11.2016 на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , поміщене до спец пакету SUD № 2081200, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000197 від 27.09.2024.

З метою запобігання пошкодження, знищення, відчуження, чи іншим чином зміни стану вказаних речей, на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 2. ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вимогами ч. 1 ст. 401 КПК України, передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно ч. 2 ст. 401 КПК України дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Щодо майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, то воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, користування, розпорядження.

З наведених дізнавачем обставин вбачається наявність підстав для задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, слідчий суддя прийшов до висновку у наявності підстав для задоволення клопотання. Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає у забороні відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним, оскільки їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна (ч.11 ст. 170 КПК України). Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на посвідчення водія посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.11.2016 на імя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , поміщене до спец пакету SUD № 2081200, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Копії даної ухвали негайно видати дізнавачу сектору дізнання Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 ..

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя