Справа № 461/7663/24
Провадження № 1-кс/461/6171/24
УХВАЛА

10.10.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000021 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що в слідче управління ГУ НП у Львівській області надійшли матеріали з яких наявне те, що в ході здійснення оперативно-службової діяльності, оперативними працівниками 6 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області отримано інформацію, яка свідчить про запровадження протиправного механізму розтрати службовими особами Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» лісоматеріалів на користь третіх осіб.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в слідче управління ГУ Національної поліції у Львівській області надійшли матеріали з Управління СБ України у Львівській області, з яких наявне те, що в ході виконання доручення та проведення негласних слідчих (розшукових) дій було встановлено, що протягом 2023-2024 років директором Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_4 укладено ряд договорів (без процедури держзакупівель) з ФОП ОСОБА_5 на надання послуг по комплексній заготівлі деревини на ділянках, які відведені у рубки.

Відповідно до протиправного механізму, роботи по заготівлі лісу фактично виконують службові особи Яворівського ДЛГП «Галсільліс», натомість лісогосподарським підприємством проводиться перерахунок коштів за фіктивно надані послуги по заготівлі лісопродукції на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), який належить ФОПу ОСОБА_5 .

Зокрема, з ФОП ОСОБА_5 укладено договори на заготівлю 2042 м? лісопродукції на 16-ти ділянках Яворівського ДЛГП «Галсільліс», роботи по заготівлі лісу на яких, фактично виконують службові особи лісогосподарського підприємства, та згідно із домовленістю із ОСОБА_4 повинні отримувати готівкові кошти з розрахунку 100-150 грн. за один метр кубічний заготовленої деревини. Також встановлено, що частина ділянок на яких ФОП ОСОБА_5 фіктивно здійснював лісозаготівельні роботи і отримав кошти від лісгоспу, розташовані в прикордонній смузі, куди доступ можливий виключно із дозволу Державної прикордонної служби України, якого фактично в ФОП ОСОБА_5 на момент складання актів виконаних робіт (закриття ділянок) та перерахунку йому коштів, не було, що підтверджує факт виконання робіт службовими особами лісгоспу.

Поряд з цим, у ФОПа ОСОБА_5 відсутні наймані працівники, а також відсутній «Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», без якого виконання лісосічних робіт заборонено. При цьому, ОСОБА_5 періодично виїжджає закордон та у вказаний період впродовж тривалого часу перебував за межами України.

Також, з метою легалізації коштів отриманих за фіктивно надані послуги в.о. директора Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_4 укладено фіктивні договори про поставку (купівлю-продаж) ФОПу ОСОБА_5 лісопродукції за цінами нижче ринкових, зокрема прямий договір №25-01/2024- 2 від 25.01.2024 на поставку 1997 м? лісоматеріалів різних порід, діаметрів та сортів, в порушення постанови КМУ від 30.12.2021 року №1433 (зі змінами внесеними постановою КМУ від 26.07.2022 №834) «Про затвердження переліку видів продукції, торгівля якими здійснюється виключно на організованих товарних ринках», згідно з якою реалізація деревини (лісоматеріалів) здійснюється виключно на товарних ринках, крім реалізації для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад через електронну систему закупівель "Prozorro" та для потреб населення (загальний обсяг з фізичними особами не повинен перевищувати на рік: 15 м? для договорів по дров`яній деревині, 30 м? для договорів по діловій деревині).

Відтак, ФОП ОСОБА_5 отримавши кошти за фіктивно надані послуги по заготівлі лісу, перераховує частину з них назад лісогосподарському підприємству в якості оплати за придбану лісопродукцію.

Зокрема, лише в період з 01.01.2024 по 01.09.2024 Яворівським ДЛГП - «Галсільліс» перераховано ФОПу ОСОБА_5 кошти в сумі понад 800 000 грн., з яких останній перерахував на рахунок лісгоспу в якості оплати за лісопродукцію, кошти в сумі понад 590 000 грн, отримавши в такий спосіб безкоштовно кругляк лісу, який в подальшому реалізував місцевим суб`єктам підприємницької діяльності, які перераховують кошти ОСОБА_5 за отриману лісопродукцію (за вищевказаний період на рахунок ОСОБА_5 надійшло понад 300 000 грн. оплати за лісопродукцію).

В подальшому, залишок коштів на рахунку ФОПа ОСОБА_5 , службові особи Яворівського ДЛГІ «Галсільліс» переводять у готівку в банкоматах розташованих у Львівській області, зокрема самим директором ОСОБА_4 . Так, в період з 01.01.2024 по 01.09.2024 із рахунку НОМЕР_1 переведено у готівку кошти в сумі 644 700 грн.

До вищевказаної протиправної діяльності, ОСОБА_4 залучив службових осіб Яворівського ДЛГП «Галсільліс», зокрема інженера по реалізації Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який по вказівці ОСОБА_4 вносить до кишенькового персонального комп`ютера (КПК) електронного обліку деревини (ЕОД) відомості про реалізовані лісоматеріали круглі із заниженням при цьому сортності (класність) та діаметри деревини, яка відпускається згідно договорів укладених із ТОВ «СИВЛІС» та іншими контрагентами, лісничого Яворівського лісництва Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , економіста Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вносить недостовірні дані до актів виконаних робіт про фіктивно надані послуги по лісозаготівлі ФОПом ОСОБА_5

08 жовтня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 01.10.2024 проведено обшук у транспортному засобі «Hyundai Santa Fe», vin НОМЕР_2 , 2007 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , яким фактично користується економіст Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи.

Вказані речі та документи постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що всі речі та документи, які були вилучені в ході проведення обшуку в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні. .З урахуванням вищевикладеного, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Стороною обвинувачення дотримано вимог ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вилучені в ході обшуку речі та документи відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їх збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вилученими в ході обшуку речима та документами, з метою запобігання їхньому зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт речі та документи, а саме: акт здачі-приймання робіт номер 6/05 від 28.06.2024 на 1 арк.; чорновий запис із переліком актів та переліком аудиторських звітів - 1 арк.; мобільний телефон марки IPhone 12 Pro MAX, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_6 , із сім картою НОМЕР_7 у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , які 08.10.2024 було виявлено та вилучено під час обшуку у транспортному засобі «Hyundai Santa Fe», vin НОМЕР_2 , 2007 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , яким фактично користується економіст Яворівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1