Провадження №11-сс/801/671/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 05.08.2024.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 05.08.2024.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 05.08.2024 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Вінницької обласної прокуратури.

Листом за № 31-619-18 від 07.08.2024 за підписом начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 було повідомлено заявника, що відомості по його заяві не внесені в ЄРДР, оскільки заява не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник вважає, що Вінницькою обласною прокуратурою допущено бездіяльність, а тому просить зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою про скоєння кримінального правопорушення.

Заявник ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки заявник у заяві не зазначив склад кримінального правопорушення, яке на його думку було вчинено, а також в діях яких осіб вбачає його. Крім того, до повноважень прокуратури не входить перевірка законності судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року відмовленоу задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 05.08.2024.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що вимоги заяви ОСОБА_7 від 05.08.2024 фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням.Також відповідно до поданих прокурором в судовому засіданні копій, Вінницькою окружною прокуратурою проводились попередньо перевірки заяв ОСОБА_7 щодо незаконності закриття провадження, в тому числі надавалось роз`яснення щодо відсутності підстав для переривання строку давності у зв`язку з вчиненням, на думку ОСОБА_7 , обвинуваченим нового правопорушення, так як дане правопорушення вчинено до кримінального правопорушення яке розслідувалось у кримінальному провадженні № 0000126 та при розгляді обвинувального акту цю обставину взято до уваги (лист від 25.07.2024 № 50-42-21).

У зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що внесення відомостей про злочин до ЄРДР по заяві, в якій відсутні ознаки складу злочину є недопустимим, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_7 вважав за необхідне відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадову особу Вінницької обласної прокуратури внести його повідомлення про злочин до ЄРДР та розпочати слідство.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на вимогах матеріального та процесуального права, є незаконною та не обґрунтованою.

Також звернув увагу суду на те, що Вінницьким районним судом Вінницької області розглядався обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000126 від 21.02.2019, який рішенням від 01.06.2023 у справі №128/15286/23 застосував п.1 ст. 49 КПК України і справу закрив. Зі змісту рішення Вінницького районного суду по справі №128/15286/23 від 01.06.2023 суд не мав відомостей про обставини і не отримав доказів на підтвердження підстав зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, ч.3 ст. 49 КПК України. Тобто процесуальний прокурор ввів в оману суд про те, що обвинувачений по кримінальному провадженню №0000126 від 21.02.2019, вже є обвинуваченим по іншому кримінальному провадженню № 0000005 від 02.01.2018 за ознаками ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, де йому оголошено обвинувачення і справа №128/276/19 знаходиться на розгляді в тому ж суді, судове слідство по якій продовжується до тепер.

Доказом свідомого не повідомлення суду доказів про те, що особа, стосовно якої вирішується зазначене питання вчинила протягом цих строків новий злочин певної тяжкості, є лист Вінницької окружної прокуратури від 20.06.2024 № 52-42-21, де прокуратурою вказується, що при ухваленні Вінницьким районним судом вищезазначеного рішення ураховані обставини, а саме щодо знаходження з 29.01.2019 на розгляді Вінницького районного суду кримінального провадження № 0000005 від 02.01.2018. Це ж підтверджується і в ухвалі суду, де наводиться хибне, незаконне твердження, що відсутність підстав для переривання строку давності є те, що кримінальне провадження №0000126 від 21.02.2019 порушено після кримінального провадження № 0000005 від 02.01.2018. Вважає, що цим листом підтверджується і те, що він повідомив вагомі обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, вважаючи ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону цілком дотримано.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положенням ч.1 ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з наданими матеріалами, ОСОБА_7 05.08.2024 звернувся до керівника Вінницької обласної прокуратури із повідомленням про корупційний злочин, в якому він просив внести відомості до ЄРДР щодо осіб, які проводили розслідування та процесуальних керівників у кримінальному провадженні за №0000126 від 21.02.2019.

У вказаному повідомленні ОСОБА_7 виклав обставини, які на його переконання свідчать про скоєння злочину, зокрема те, що Вінницьким районним судом проводився розгляд кримінального провадження № 0000126 від 22.09.2019 за його заявою про перевищення витрат на ремонт теплотраси від теплопункту до Будинку Культури с. Бохоники, яким було звільнено від кримінальної відповідальності обвинуваченого за ст. 49 України. Вважає, що таке рішення прийнято незаконно, у зговорі осіб, що проводили досудове розслідування та процесуальних керівників. Судом не було враховано, а слідством та прокуратурою не повідомлено суд, що відносно обвинуваченого у цьому ж суді знаходиться інше кримінальне провадження № 0000005 від 02.01.2018 за ознаками ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, що свідчить про те, що застосування до обвинуваченого ст.49 КК України незаконне, оскільки обвинуваченим скоєно новий злочин.

Відповідно до відповіді від 07.08.2024 вих.№31-619-18 наданої Вінницької обласною прокуратурою ОСОБА_7 за підписом начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_10 , підстави для внесення відомостей до ЄРДР за фактами викладеними в заяві ОСОБА_7 , відсутні.

Як було встановлено слідчим суддею, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, вимоги повідомлення-заяви ОСОБА_7 від 05.08.2024 фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням. Також згідно наявних в матеріалах судового провадження копій листів (а.с.9-13), Вінницькою окружною прокуратурою Вінницької області неодноразово проводились перевірки заяв ОСОБА_7 щодо незаконності закриття провадження, в тому числі надавались роз`яснення про відсутність підстав для переривання строку давності у зв`язку з вчиненням, на думку ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_11 нового правопорушення, так як дане правопорушення вчинено до кримінального правопорушення яке розслідувалось у кримінальному провадженні № 0000126 та при розгляді обвинувального акту цю обставину взято до уваги (лист від 25.07.2024 № 50-42-21).

Так, положенням ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку за результатами такої оцінки, що відповідає основним положенням цього Кодексу.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до положення ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4