Справа № 366/2866/24
Провадження № 1-кп/366/261/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Іванків Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000002 від 07.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народився у м. Чорнобиль Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одружений, утриманців немає, є таким, що не має судимості згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07.08.2024, приблизно о 8 год., маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження ( лісових грибів) на території безумовного (обов`язкового відселення, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з подальшим переміщенням за її межі з метою їх вживання в їжу, взявши з собою поліетиленовий пакет чорного кольору, в обхід контрольно-перепускних пунктів Національної поліції, які розташовані по периметру зони відчуження, усвідомлюючи, що він не має дозволу на перебування у зоні відчуження, через прорив у дротяній огорожі проник до 258 лісового кварталу Опачицького лісництва ДСП «Північна пуща», де орієнтовно з 08 год. до 09 год. 17 хв. назбирав грибів виду «Лисички» загальною вагою 2,5 кг.

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на переміщення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення, до кінця, без передбаченого законом дозволу на вивіз продуктів харчування та без проведеного дозиметричного контролю, чим порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», став приблизно о 09 год. 17 хв. рухатися пішки в сторону с. Губин Вишгородського району Київської області, приблизно о 09 год. 17 хв. біля огорожі, яка відмежовує зону відчуження, був виявлений працівниками поліції, які у відповідності до норм зазначеного вище Закону України та постанови КМУ № 106 від 23.07.1991, здійснювали патрулювання території зони відчуження.

Тобто, ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на злочин, передбачений ч.2 ст. 15 , ч.1 ст. 267-1 КК України (замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження без мети збуту, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені вище. У скоєному щиро розкаюється. Зазначив, що знав про заборону без дозволу вивозити будь-що за межі зони відчуження. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що таке більше не повториться.

З огляду на визнання обвинуваченим своєї вини, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину ( відповідно до ст. 12 КК України віднесене до нетяжких), особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання він характеризується позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.

Суд вважає, що обвинуваченому слід обрати міру покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 267-1 КК України. Обвинувачений, огляду на його розмір має можливість його сплатити, що підтвердив у судовому засіданні.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Суд враховую, що речові докази у виді лісових грибів (лисички) вагою 2,5 кг були знищені під час проведення радіологічного дослідження, про що зазначено у обвинувальному акті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370,371,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1