ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/1746/23 Номер провадження 11-кп/814/1496/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0003123 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0003123 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.6 ст.111-1 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 13 травня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зауважує, що місцевий суд оцінив вірогідність ризику втечі обвинуваченого лише на підставі суворості можливого покарання, залишивши поза увагою дані, які характеризують особу ОСОБА_8 з позитивної сторони.

Стверджуєпро наявність неузгодженостей у позиції прокурора стосовно можливого допиту інших свідків у кримінальному провадженні та наголошує, що досудове розслідування завершене, що виключає наявність ризику знищення доказів.

Вказує, що ОСОБА_8 мав достатньо часу для перетину державного кордону України, проте не зробив цього, оскільки має міцні соціальні зв`язки.

Зазначає про відсутність в обвинуваченого паспорта для виїзду за кордон.

Звертає увагу на застосування до ОСОБА_8 фізичного насильства в умовах установи попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим до ЄРДР внесено відомості за №0000501 за ч.1 ст.125 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, всупереч твердженням захисника, належним чином оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, конкретні обставини провадження, необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 суперечать вимогам закону.

Так, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд правильно вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, місцевий суд обґрунтовано врахував характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , конкретні обставини справи, а також введення в Україні воєнного стану, що підтверджує встановлені під час розгляду клопотання прокурора ризики.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність неузгодженостей в позиції прокурора стосовно можливого допиту інших свідків у кримінальному провадженні в даному випадку не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Твердження про застосування до ОСОБА_8 фізичного насильства в умовах установи попереднього ув`язнення є предметом перевірки під час досудового розслідування кримінального провадження №0000501.

Матеріали справи та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою через стан його здоров`я.

З огляду на викладене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Також апеляційний суд звертає увагу, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 13 травня 2024 року, а відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, ухвала суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0003123 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4