26.11.24
Справа № 635/729/21
Провадження № 1-в/635/107/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Харківського району Харківської області, громадянина України, з загальної середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04 лютого 2021 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робот, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, однією з підстав для звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

На час звернення з поданням 22 січня 2024 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, не виконано.

Оскільки стосовно ОСОБА_4 Харківським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було направлено матеріали до відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, але до кримінальної відповідальності його не було притягнуто, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання.

Таким чином,на підставі ст.80 КК України, п.5 ст. 152 КВК України в поданні уповноваженого органу з питань пробації ініційовано питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор просив зазначене клопотання розглядати за його відсутністю, про що надав відповідну заяву.

Представник Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання за відсутності представника, подання підтримала.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення цього подання,з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Вирок суду набрав законної сили 09 березня 2021 року.

29 березня 2021 року до Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року.

22 червня 2021 року громадянин ОСОБА_4 прибув до Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому в повному обсязі роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадський робіт.

ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що він надав підписку.

22 червня 2021 року ОСОБА_4 отримав направлення до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області.

Засуджений ОСОБА_4 не відпрацював 80 годин громадських робіт, які йому було призначено на підставі вироку Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року.

Уповноваженим представником Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області неодноразово вживались заходи, з метою з`ясування причин невиходу на громадські роботи ОСОБА_4

09 липня 2021 року та 21 липня 2021 року ОСОБА_4 за викликом не прибув, на дзвінки не відповідав.

Для встановлення місця знаходження ОСОБА_4 Харківським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було проведено першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого не відоме. В ході проведення першочергових розшукових заходів з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме, встановити місцезнаходження громадянина ОСОБА_4 не виявилось можливим.

Харківським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було направлено подання про оголошення останнього у розшук.

Встановлено, що ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , але не має змоги прибути до Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в зв`язку з відсутністю документів про реєстрацію місця проживання.

11 жовтня 2023 року ОСОБА_4 прибув до Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надав письмові пояснення, в яких зазначив, що у період з 24 червня 2021 року по 30 липня 2021 року він не приступив до відбування покарання через погане самопочуття, але до лікарні за медичною допомогою не звертався. З серпня 2021 року по грудень 2021 року ОСОБА_4 виїхав в с. Березівка Харківського району Харківської області. У період з січня 2022 року по жовтень 2023 року засуджений перебував за місцем проживання в с. Липці. ОСОБА_4 не мав можливості прибути до Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області через відсутність транспортного сполучення, відсутність коштів та документів.

Згідно з даними УІАП ГУНП в Харківській області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_4 під час перебування на обліку, вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України. Обвинувальний акт направлено до суду.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року у виді 80 годин громадських робіт , що у перерахунку за правилами ст. 72 КК України відповідає 10 дням позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_4 змінено. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки. Виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України. В порядку ст. 404 КПК України виключено із вступної частини вироку вказівку про судимість ОСОБА_4 за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року. В іншій частині вирок залишено без змін.

Полтавським апеляційним судом встановлено, що злочин, за який ОСОБА_4 засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року, він вчинив в кінці березня 2021 року, після постановлення вироку Харківським районним судом Харківської області від 04 лютого 2021 року, яким він засуджений за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що призначення покарання за сукупністю вироків у такому разі можливе лише, якщо воно здійснюється до закінчення строків давності виконання попереднього вироку.

Приписами ч.1 ст.80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

При цьому перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Оскільки ОСОБА_4 після постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року, в кінці березня 2021 року вчинив новий злочин, строк давності виконання цього обвинувального вироку перервався та почав обчислюватися з дня вчинення нового злочину.

Проте, станом на дату ухвалення вироку, тобто 23 травня 2023 року, строк давності виконання вироку Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року сплинув.

12 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_4 до відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області було направлено подання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Відомості за даним фактом 02 листопада 2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Постановою т.в.о. начальника СД відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від листопада 2023 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Вказане процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження набрало чинності та не скасовано у встановленому законом порядку.

Враховуючи той факт, що кримінальне провадження № 0000092 від 02 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 389 КК України дізнавачем закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також відсутністю об`єктивних даних про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку перебіг строків давності виконання обвинувального вироку не зупинявся.

Станом на теперішній час вирок Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_4 не виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вимогами ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке не відноситься до злочинів за катування, передбачене частиною третьою статті 127, проти безпеки миру та людства, передбачених ст. 437-439 КК України та ч. 1 ст. 442 КК України, а отже відсутні підстави не застосування давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 , який набрав законної сили 09 березня 2021 року, не був виконаний протягом визначених Законом строків, з дня набрання вироком законної сили та переривання перебігу давності виконання вироку минуло два роки, перебіг давності виконання вироку не зупинявся, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України суд вважає, що засудженого ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання органу пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Харківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робот, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1