Провадження №1-кс/337/614/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024 за № 0001174 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має повну середню освіту, не працевлаштованого, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 слідчий СВ ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, посилаючись на наявність у справі ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 17.11.2024 приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, з причин раптово виниклих неприязне них відносин, молотком, який утримував у руці, наніс потерпілому ОСОБА_8 множинні удари в область голови, тулуба та область нижніх кінцівок, чим спричинив останньому політравму; відкриту черепно-мозкову травму; вдавлений багато уламковий перелом своду черепа, множинні переломи кісток лицьового черепа, акулової кістки, гайморових пазух, нижньої щелепи, кісток носу; забій головного мозку, забійні рани голови; відкритий 2-б тип перелом обох кінцівок правої гомілки зі зміщенням; перелом 4-12 ребер справа, 3-4 ребер зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

За даним фактом здійснюється досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР 17.11.2024 за № 0001174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

17.11.2024 о 22.13 годОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України

18.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що кваліфікується, як: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,довідкою КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗМР, згідно якої ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п. 1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладена необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

При цьому ризик впливу на свідків існує та залишається актуальним і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно не працює, будь-якого законного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків не має, що в сукупності вказаними ризиками дає підстави для застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 слідчий та прокурор вважають неможливим, оскільки, такі заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, пославшись на те, що заявлені ризики є недоведеними. Підозрюваний не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків.

Захисник зазначив, що ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, не судимий. Також вказав на невірну кваліфікацію дій підозрюваного. Вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою немає. Просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вважає достатнім запобіжним заходом цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 також пояснив, що він не працює, стабільний заробіток у нього відсутній, періодично підробляє за наймом на будівництві, матеріальну допомогу йому надає мати, яка мешкає у селі та є пенсіонеркою, а також брат, який проходить військову службу. Він не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , яка теж не працює, оскільки хворіє. Він з нею проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого, також вважає достатнім запобіжним заходом цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є:1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ст.176, 177, 183, ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджуєтьсяпротоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,довідкою КНП «Міська лікарня №9» ЗМР від 18.11.2024, згідно якої ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження та іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення,а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і така вірогідність є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіряючи доводи слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя погоджується з існуванням ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному в разі визнання його винуватим, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_8 та свідки, зокрема, свідок ОСОБА_13 , яка є одним з ключових свідків у даному кримінальному провадженні, входять до кола спілкування ОСОБА_6 , зокрема, він разом з ОСОБА_13 мешкає за однією адресою, будучі обізнаним про місце мешкання потерпілого та свідків з метою уникнення покарання за злочин, в якому підозрюється, як через особисті зустрічі, так і використовуючи засоби зв`язку самостійно або через інших осіб може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань.

Крім того слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований та проживає в м. Запоріжжі, неодружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, відомості про наявність у нього стабільних джерел доходів відсутні.

Крім вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя також враховує його вік та стан здоров`я,який працездатного віку, інвалідності немає, відомостей про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору в матеріалах провадження відсутні; міцність його соціальних зв`язків, а саме що він не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має; доказів на підтвердження того, що на утриманні підозрюваного перебувають будь-які особи, в матеріалах провадження відсутні.

Також слідчий суддя вважає, що встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не здатні забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, особливо в умовах воєнного стану.

Також слідчий суддя враховує, що до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Слідчий суддя також вважає доведеним з боку слідчого та прокурора неможливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що заявляла сторона захисту, оскільки, як вже зазначалось судом, такий запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у т.ч. свідка ОСОБА_13 , яка є одним з ключових свідків у даному кримінальному провадження та проживає за адресою, по якій підозрюваний просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Щодо посилань захисника на те, що не існує будь-якого ризику, то вони є непереконливими, зважаючи на характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявності даних щодо розпочатого досудового розслідування за фактом нанесення ОСОБА_6 . ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Доводи захисника, що підозрюваний не судимий в силу ст.89 КК України, про наявність у підозрюваного постійного місця проживання, цивільної дружини, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стосовно доводу захисника щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного, слідчий суддя зауважує, що перевірка цього питання не входить до компетенції слідчого судді на стадії обрання підозрюваному запобіжного заходу, а підлягає обов`язковій перевірці під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Отже, характер та ступінь тяжкості діяння, в якому ОСОБА_6 підозрюється, сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який слід обчислювати з моменту затримання 17.11.2024, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Разом з тим, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному заставу, як альтернативний запобіжний захід, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, дані, що характеризують підозрюваного, його матеріальне забезпечення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, яка складатиме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 121120,00 грн., оскільки застава в такому розмірі, на переконання слідчого судді, зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Підстав для беззаперечної неможливості застосування такого альтернативного запобіжного заходу на цій стадії кримінального провадження, судом не встановлено.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись, ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком 60 днів, тобто до 15 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 17.11.2024.

Визначити ОСОБА_6 заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок, яка у будь-який момент протягом дії ухвали може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: UA0001205, отримувач - ТУ ДСАУ в Запорізькій області, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, , код МФО 820172.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду, із визначеною ними періодичністю; 2) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Хортицького районного суду міста Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 19.11.2024 о 12.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1