Справа №333/7850/23
Провадження №1-кп/333/389/24
ВИРОК
23 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- 02.07.1996 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 86-1, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;
- 22.06.2000 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 2 ст. 81 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штрафу в розмірі 680 грн.;
- 27.11.2000 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.01.2004 року по відбуттю строку покарання;
- 14.02.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки;
- 10.12.2007 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23.05.2011 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 3 місяці 29 днів;
- 09.07.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.04.2016 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 3 місяці 10 днів;
- 18.07.2017 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
- 17.04.2019 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 393 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 17.05.2022 з Харківської виправної колонії №43 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , 26.07.2023, приблизно о 13-10 год., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні вагону №12 потягу «Львів-Запоріжжя», який знаходився біля вокзалу станції «Запоріжжя-1» за адресою: АДРЕСА_3 , з поверхні столу викрав належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Iphone», моделі «7 plus», об`ємом пам`яті на 128 Гб у корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 у прозорому силіконовому чохлі вартістю 3600 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 , яка майнової цінності для потерпілого не представляє.
Після чого ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3600 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, показання відмовився надавати.
Провина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі, зазначеному у вироку повністю підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона працює провідником вагону «Укрзалізниці». В цей день, точну дату не пам`ятає, влітку 2023 року вона працювала у вагоні №12 потягу «Львів-Запоріжжя». В Дніпропетровській області у вагон сів чоловік, як потім вона дізналась ОСОБА_10 . Вони разом з військовим, який також їхав в цьому вагоні, декілька разів виходили в тамбур палити. Останній раз безпосередньо перед прибуттям до вокзалу «Запоріжжя-1». Під час висадки пасажирів вона знаходилась на пероні біля вагону та бачила ОСОБА_11 , який дуже швидко вийшов з вагону та пішов від потягу. Через декілька хвилин вийшов військовий та каже, що в нього зникла кепка. Вона запропонувала наздогнати ОСОБА_12 , тому що підозрювала, що саме він міг її взяти. Військовий повернувся через нетривалий час та сказав, що не зміг догнати, потім в купе він виявив, що в нього пропав і мобільний телефон «Iphone». Вони разом пошукали його в купе, на полицях, після чого вона взяла поїзний квиток на місце де їхав ОСОБА_12 , який в неї зберігався, та підійшли до працівників поліції і повідомили про крадіжку.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2023 р. судом встановлено, що ОСОБА_8 звернувся із заявою до поліції, в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 26.07.2023 близько 13-00 години на станції Запоріжжя-1 в вагоні №12 поїзду Львів-Запоріжжя викрав мобільний телефон «Iphone» з сім-карткою НОМЕР_2 .
Відповідно до Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.07.2023 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як чоловіка, який представився як ОСОБА_13 , який їхав з ним у вагоні №12 поїзду « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». За 5 хвилин до приїзду потягу до міста Запоріжжя, він вийшов в тамбур, залишивши свій телефон «Iphone» на столі купе. Повернувшись до купе, виявив, що його мобільний телефон та зелена кепка відсутні. У вчиненні крадіжки він підозрює ОСОБА_14 його за зростом, загальними рисами обличчя, татуюванням.
З Протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.08.2023 року судом встановлено, що свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка їхала у вагоні №12 поїзду « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та викрав телефон, який належав чоловіку на ім`я ОСОБА_15 .
26.07.2023 року був оглянутий проїзний документ серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , на підставі якого ОСОБА_10 зайшов на потяг на станції у м. Дніпро сполученням «Львів-Запоріжжя». Після проведення огляду, вказаний проїзний квиток вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду від 26.07.2023.
26.07.2023 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 208 КПК України та в нього був вилучений мобільний телефон «Iphone» модель 7+ у корпусі чорного кольору, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2023.
Вказаний мобільний телефон «Iphone» моделі 7+ був оглянутий слідчим за участі потерпілого ОСОБА_8 , який ввів пароль, після чого з`явилось меню телефону. Встановлено його ідентифікатор, а саме IMEI: НОМЕР_1 та було виявлено, що в ньому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 ,
Вартість мобільного телефону марки «Iphone», моделі «7 plus», об`ємом пам`яті на 128 Гб у корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 придбаного в липні 2021 року відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-665-23 від 04.08.2023 року складає 3600 грн. станом на 26.07.2023 р.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
ОСОБА_5 не знаходиться на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий, в тому числі, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, працює, утриманців не має.
Пом`якшуючих покарання обставин не вбачається.
Суд вважає, що відсутня така пом`якшуюча обставина як щире каяття ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 під час досудового розслідування та в ході судового розгляду не визнавав свою провину, лише після дослідження письмових доказів та допиту свідків, зазначив, що він визнає свою провину.
До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті.
У кримінальному провадженні не заявлений цивільний позов.
Процесуальні витрати по справі складають 955,92 грн. за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-
ВизнатиОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначитийому покарання за цією статтею у вигляді п`яти років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення 26.07.2023 року по 20.09.2023 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати за залучення експерта в сумі 955 грн. 92 коп.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1