Провадження № 1-кп/714/85/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю : секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000003 відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що не будучи зареєстрованим у встановленому порядку як суб`єкт господарювання та не маючи відповідної ліцензії на право здійснення торгівлі тютюновими виробами та рідинами, що використовується в електронних сигаретах, за для отримання прибутку, з метою подальшого збуту, 20 квітня 2024 року придбав у невстановлених осіб на території Республіки Італії незаконно виготовленні підакцизні вироби, а саме POD-системи одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» у загальній кількості 1170 штук без марок акцизного податку та без відповідних платіжних документів, які в подальшому зберігав у багажному відділенні автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 за для їх подальшого транспортування.

Далі ОСОБА_5 , з метою подальшого збуту вказаних виробів, на вищевказаному транспортному засобі, 24 квітня 2024 року заїхав в зону митного контролю на територію пункту пропуску «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці, де під час огляду транспортного засобу було виявлено приховуванні від митного контролю 234 упаковки POD-систем одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» у загальній кількості 1170 штук.

Такі дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також транспортування з метою збуту незаконно виготовлених інших підакцизних товарів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 обставини за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та суду показав, що дійсно у квітні 2024 року знаходячись на паркові в Республіці Італії придбав у невстановленої особи одноразові електронні сигарети іноземного виробництва, які поклав до багажного відділення автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI» на якому він як водій здійснює перевезення людей та багажу з України до Італії та назад. Через декілька днів, виїхав з ОСОБА_6 та слідував маршрутом до України. 24 квітня 2024 року заїхав по зеленому коридору на територію пункту пропуску «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці де під час огляду автомобіля правником митниці було виявлено означені електронні сигарети, які були прикриті іншими речами. Про заборону ввезти та продати в Україні електронних сигарет не знав. Дійсно мав намір продати вказані сигарети аби заробити, оскільки потребував грошах для операції яку переніс. Шкодує про вчинене та розкаюється.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, сторона обвинувачення посилається на протокол про порушення митних правил від 24 квітня 2024 року який був складений щодо ОСОБА_5 за порушення Митного кодексу України у зв`язку із приховуванням від митного контролю 234 упаковки POD-систем одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» у загальній кількості 1170 штук та протокол дослідження № 281 від 24 травня 2024 року за змістом, якого доставлені на дослідженні зразки POD-систем не відповідають вимогам нормативно-правових, що діють на території України а саме ДСТУ 9128:2021.

Водночас, відповідно до ст. 17 КПК України, яке кореспондується з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно із ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 204 КК України, полягає у незаконних операціях із спиртом етиловим, спиртовими дистиляторами, алкогольними напоїми, пива, тютюновими виробами, тютюном, промисловими замінниками тютюну, пальним або іншими підакцизними товарами.

Отже, визначальним поняттям при встановленні предмету злочину передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України є поняття «підакцизні товари».

Тому, відповідальність за дії, передбачені ст. 204 КК України, настає у тому разі, коли винна особа вчиняє певні дії щодо одного з видів продукції, яка за своїми товарними характеристиками підпадає під законодавче визначення товарів на які установлено ставки акцизного збору (податку).

Відповідно до підпункту 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

У пункті 215.1 статті 215 Податкового кодексу України визначено які товари належать до підакцизних, зокрема : рідини, що використовуються в електронних сигаретах, тощо.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених інших підакцизних товарів.

Суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані обвинувачення щодо яких саме підакцизних товарів йдеться у пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченні.

Втім з огляду на зміст обвинувачення яке ставиться у вину ОСОБА_5 , такими підакцизними товарами на переконання органу є рідина, що використовуються в електронних сигаретах, яка міститься у POD-систем одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» ту були придбанні, збережені та транспортовані ОСОБА_5 з метою збуту.

Разом із тим у самому обвинувальному акті та протоколі порушення митних правил від 24 квітня 2024 року складеному відносно ОСОБА_5 не йдеться про те, що останнім вчинено незаконні дії із рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, а зазначено про вироби, готовий продукт, які обвинувачений придбав, зберігав та транспортував, а саме - POD-систем одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000».

Відтак, рідина що використовуються в електронних сигаретах та електронні сигарети не є тотожними та виключно рідина, що використовуються в електронних сигаретах як окремий вид товару, а не складова (частина) якогось виробу (предмету), оподатковується акцизним податком за ставкою визначеною підпунктом 215.3.3-1 пункту 215.3.1 ст. 215.3. Податкового кодексу України.

З огляду на приписи про які йдеться у підпункті 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (про зазначено вище), електронні сигарети іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» відповідно до Довідки по товару УКТ ЗЕД не являється об`єктом справляння акцизного податку.

Окрім того, слід зауважити, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.204 КК України, характеризується прямим умислом, тобто, особа усвідомлює, що отримує, зберігає, транспортує для збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а також збуває їх і бажає так вчиняти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є спеціальна мета - збут предметів даного злочину.

У своїх показаннях ОСОБА_5 зазначив що для придбання електронних сигарет в Республіці Італії не вимагається яких-небудь документів, тому й не міг допустити що в Україні це заборонено Законом. Такі дії обвинуваченого, не свідчать що вони були умисними.

Також заслуговує уваги і той факт, що оскільки ОСОБА_5 тільки намагався ввезти в Україну з приховуванням від митних органів електронні сигарети, то виключається наявність на них марок акцизного податку України.

Згідно ч. 3 ст. 343 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Зазначене свідчить, що в даному випадку має невиконання стороною обвинувачення свого обов`язку по доказуванню винності особи, передбаченого не тільки Конституцією та Законами України, але й Міжнародною Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», згода на обов`язковість виконання якої дана Україною.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України стороною обвинувачення надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності його вини слід тлумачити на його користь.

Застосовуючи наведені у вироку норми матеріального та процесуального права, з урахуванням практики Верховного Суду, оскільки вина ОСОБА_5 стороною обвинувачення не доведена, то її слід визнати не винуватою та виправдати через недоведеність вчинення ним кримінального злочину, за відсутні в його діях складу злочину.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинним у вчиненні злочину передбаченого, ч. 1 ст. 204 КК України та по суду виправданим у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Речові докази : POD-системи одноразових електронних сигарет іноземного виробництва марки «ELFBAR TE6000» в загальній кількості 1170 штук знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя :