Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 562/3621/24

Провадження № 11-кп/4815/638/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 307, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000055,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотанні прокурора.

На обгрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2024 року перебуває під запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 908 400 гривень.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 04 жовтня 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000347, в подальшому об`єднаному з кримінальним провадженням №0000055 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 листопада 2024 року без визначення розміру застави.

Вважає, що оскільки обвинуваченим ОСОБА_6 була внесена застава на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2024 року в іншому кримінальному провадженні, він вважається таким до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави, а тому оскаржувана ухвала є незаконною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частина 4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що захисник в апеляційній скарзі не порушує питання про розгляд апеляційної скарги з участю сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

Згідно приписів ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК.

При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судової справи, до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000055 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 307, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурором під час підготовчого судового засідання подано клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави, оскільки, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, переховувати майно та власні грошові кошти, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати та/або спотворити будь-яку з речей та документів, яке мають істотне значення для встановалення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що на даний час існують ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора та, фактично, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки, враховуючи матеріали справи та особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК, зокрема можливість переховуватися від суду, переховувати майно та кошти, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок суду правильним.

Зокрема ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено максимальні покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, один із злочинів було вчинено за попередньою змовою групою осіб. Окрім того, враховуючи відсутність відомостей щодо наявності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, які б могли виступити стримуючим фактором, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, є усі підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, покинути місце свого проживання.

Окрім того, на даний час існують й ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, яке мають істотне значення для встановалення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни, перекручування чи відмови від наданих раніше показань, та враховуючи санкцію інкримінованої статті яка передбачає конфіскацію майна може приховувати належне йому майно та кошти, а тому колегія суддів незнаходить підстав для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із триманням під вартою.

На переконання колегії суддів, вказані ризики, які були встановлені місцевим судом та підтвердженні в ході апеляційного розгляду, є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також колегія суддів непогоджується з доводами адвоката ОСОБА_5 , що до обвинуваченого ОСОБА_6 уже застосований запобіжний захід у вигляді застави, оскільки, даний запобіжним заходом щодо нього було обрано на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2024 року в межах іншого кримінального провадження, натомість у кримінальному провадженні №0000055 щодо нього запобіжний захід у виді застави не обирався.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, вмотивоваю та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3