Провадження №1-кп/127/524/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2021 р. за № 0001641, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024, на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків строком на 60 днів з 26.09.2024 до 24.11.2024 включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматися від спілкування з особами, які являються потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку покладених на обвинуваченого обов`язків не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2024 оголошено розшук обвинуваченого, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Відповідно до протоколу затримання особи на виконання ухвали суду від 27.05.2024, ОСОБА_3 затримано 27.06.2024 о 16 год. 00 хв.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, уродженець та мешканець м. Вінниці, офіційно непрацевлаштований.

В судовому засіданні встановлено, що під час судового провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.08.2024 з одночасним визначенням розміру застави, яку обвинуваченим було сплачено.

Суд зазначає, що стосується ризику переховування обвинуваченого від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому, тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховується судом у сукупності з іншими встановленими судом обставинами.

Розглядаючи клопотання прокурора суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тривалий час до суду не з`являвся. Судом неодноразово виносились ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_3 , які виконати не представлялось можливим, в зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання, обвинувачений перебував в розшуку, що в сукупності з іншими вказаними вище обставинами збільшує ризик переховування від суду настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, суд, оцінюючи наявність даного ризику, враховує, що потерпілий та свідки на даний час судом не допитані та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілим та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.

Що стосується ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення, суд, враховуючи, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та соціально стримуючих факторів, вважає такі ризики доведеними.

Також суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачений, потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку що слід продовжити дію, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024, на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків строком на 60 днів з 26.09.2024 до 24.11.2024 включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматися від спілкування з особами, які являються потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 335 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків - задовольнити.

Продовжити дію, покладених відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024, на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків строком на 60 днів з 26.09.2024 до 24.11.2024 включно, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматися від спілкування з особами, які являються потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя