Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/82/21
Провадження № 1-в/644/692/24

УХВАЛА
11 листопада 2024 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» про приведення вироку суду у відповідності до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року відносно засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)»,
Начальник Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, в якому просить привести вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року, вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2020 року, відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024.
В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.
Представник Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» і засуджений подали заяви про проведення розгляду подання без їх участі.
Дослідивши матеріали справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Згідно ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного йому вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 28.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Цим вироком ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: 17.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 2330. 73 грн.; 29.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 1624. 90 грн.; 29.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 5619. 33 грн.;15.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 718. 33 грн.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинене кримінальне правопорушення 07.08.2020 - крадіжку на суму 1409 грн. 70 коп.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 3 статті 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2197 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2020 року, яким за вчинення крадіжки майна, вартість якого на час вчинення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

В цій частині клопотання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо застосування положень Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року, суд виходить з таких обставин.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Згідно ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного йому вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 28.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Цим вироком ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: 17.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 2330. 73 грн.; 29.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 1624. 90 грн.; 29.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 5619. 33 грн.;15.11.2020, яким завдано матеріальної шкоди на суму 718. 33 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2197 грн., тобто на дату вчинення цих кримінальних правопорушень розмір спричиненої матеріальної шкоди перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір податкової соціальної пільги складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави для приведення у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року, оскільки ці кримінальні правопорушення залишаються кримінально-караними діяннями.

Крім цього суд враховує, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року ОСОБА_4 було призначено одне покарання за ч. 3 ст. 185 КК України (за чотирма епізодами злочинів), а не за окремим епізодом, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IXвід 18.07.2024 до покарання за цим вироком суду.

У зв`язку з викладеним, в цій частині у задоволенні клопотання Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» необхідно відмовити.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ст.ст. 5, 74 КК України, п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, ст. 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, в зв`язку з усуненням карності діяння, звільнити від покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.10.2020 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, без застосування ст. 71 КК України.

У задоволенні інших вимог подання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1