Провадження №1-кп/523/1582/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12.11.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000649 від 04.10.2024р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із середньою освітою, заміжньою, не офіційно працюючою прибиральником, зареєстрованою: АДРЕСА_1 , проживаючою: АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не маючої судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та впровадження на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України, вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.

03.10.2024р., приблизно о 14год. 00хв., Білошицька перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_3 , вирішила таємно викрасти чуже майно. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля ОСОБА_6 , таємно викрала із сумки останньої мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM - N9810», рожевого кольору, вартістю 8800грн. Після чого, Білошицька утримуючи при собі мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 8800грн.

Крім того, повторно, 04.10.2024р., приблизно о 15год. 00хв., Білошицька перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_4 , вирішила таємно викрасти чуже майно. Далі, обвинувачена реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля ОСОБА_7 , таємно викрала з кишені штанів останньої мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM A-245F/DSM», пурпурного кольору, вартістю 3800грн. Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 3800грн.

Крім того, повторно, 07.10.2024р., приблизно о 15год. 30хв., Білошицька перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_5 , вирішила таємно викрасти чуже майно. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля ОСОБА_8 , викрала з сумки останньої мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-A405FN/DS», темно-синього кольору, вартістю 3200грн. Після чого, Білошицька утримуючи при собі мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3200грн.

Крім того, повторно, 11.10.2024р., приблизно о 13год. 00хв., Білошицька перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_6 , вирішила таємно викрасти чуже майно, після чого, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля ОСОБА_9 , таємно викрала з кишені штанів останнього мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-G991B/DS», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 7500грн. В подальшому, Білошицька утримуючи при собі мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 7500грн.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачена не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання Білошицькій, суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , яка є особою згідно ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, заміжньої, не офіційно працюючою прибиральником, маючої місце реєстрації та проживання, де проживає разом із чоловіком, де характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання Білошицької, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих до обвинуваченої, у зв`язку із поверненням останнім раніше викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу Білошицької, яка є особою згідно ст.89 КК України не маючої судимості, вчинила кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, заміжньої, не офіційно працюючою прибиральником, маючої місце реєстрації та проживання, де проживає разом із чоловіком, де характеризується посередньо, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих до обвинуваченої, у зв`язку із поверненням останнім раніше викраденого майна та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, з метою запобігання вчиненню останньою нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: товарні чеки - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон марки «Samsung» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_9 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2024р. на вказаний телефон - скасувати;

мобільний телефон марки «Samsung» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_8 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.10.2024р. на вказаний телефон - скасувати;

мобільний телефон марки «Samsung» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_6 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2024р. на вказаний телефон - скасувати;

мобільний телефон марки «Samsung» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_7 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2024р. на вказаний телефон - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1