печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він звернувся до ГСУ Державного бюро розслідувань з клопотанням від 27.06.2024 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, однак постановою слідчого від 31.07.2024 у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено. Вказану постанову особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та зобов`язання вчинити дії.

У судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явився, про місце і час розгляду провадження повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання про розгляд скарги у відсутності сторони захисту.

У судове засідання слідчий, процесуальне рішення якого являється предметом оскарження, не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Слідчий ОСОБА_6 подав до суду письмові заперечення.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим постановити рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до статті 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних статей, захисник наділений правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у порядку статті 221 КПК України.

Як убачається з матеріалів скарги, ГСУ Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021.

27.06.2026 до Державного бюро розслідувань надійшло клопотання адвоката захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021, у якому останній просить відкрити підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000862 ОСОБА_3 та її захиснику ОСОБА_4 для ознайомлення та копіювання процесуальних документів, первинних документів, оборотно-сальдових відомостей, облікових, звітних, організаційно-розпорядчих, бухгалтерських, банківських, фінансових та інших документів, на підставі яких складено висновок Державної податкової служби України, викладений в аналітичному дослідженні від 09.05.2023 № 120/99-00-08-01-01-20/32281519 за період з 01.01.2022 по 30.09.2023, а саме:

- в частині нанесення збитків ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на загальну суму 2 198 338 876, 53 грн;

- в частині нанесення збитків ДП ДФ Регіональні електричні мережі, ПАТ НАЕК «Укренерго», ДПЗД «Укрінтеренерго» на загальну суму 1 700 002 260, 68 грн;

- в частині заниження ТОВ «Краснолиманське» податку на прибуток підприємства на суму 54 110 612, 30 грн;

- в частині завищення ТОВ «Краснолиманське» податкового кредиту з ПДВ на суму 260 897, 00 грн.

Постановою слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31.07.2024 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту законодавством передбачено у статті 221 КПК України.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 110, частини другої статті 220 КПК України постанова, крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Всупереч вказаній нормі оскаржувана постанова слідчого від 31.07.2024 не відповідає вимогам, встановленим частиною п`ятою статті 110 КПК України, є невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для винесення постанови, мотиви постановлення такого процесуального рішення.

Як убачається, у клопотанні, яке подано слідчому, адвокат просить надати для ознайомлення матеріали в частині, що стосуються захисту прав та законних інтересів потерпілої, натомість слідчий у мотивувальній частині постанови обґрунтовує відмову тим, що документи, які просить надати адвокат для ознайомлення, не є загальнодоступними та використовуються органом досудового розслідування при проведенні слідчих дій та в процесі збирання доказів. Крім того, слідчий обґрунтовує відмову тим, що на теперішній час Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проводиться документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Краснолиманське» (), при цьому не зазначає яким чином дана обставина впливає на неможливість надати для ознайомлення вищезазначені документи, що вказує на формальний підхід до розгляду клопотання та, як наслідок, є підставою для скасування постанови через її недоведеність та необгрунтованість.

При цьому, важливим є дотримання процесуальної самостійності слідчого, встановленої частиною п`ятою статті 40 КПК України, згідно з якою слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, зобов`язання слідчого надати частину матеріалів досудового розслідування наразі може бути розцінене як втручання в діяльність слідчого, адже слідчому судді не відомі підстави як для можливості надання запитуваних матеріалів для ознайомлення, так і підстави їх ненадання, оскільки такі не наведені в оскаржуваній постанові, що унеможливлює їх оцінку слідчим суддею.

Статтею 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 370/2316/18 (провадження № 51 - 9929 км 18) за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками, що є принципом рівність перед законом і судом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що є принципом змагальності сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-40, 42, 46, 50, 220, 221, 303, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 скасувати.

Зобов`язати слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 повторно розглянути клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 27.06.2024, в порядку та у строки, визначені статтями 110, 220 КПК України, про результати його розгляду повідомити заявника.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1