Провадження № 1-кс/344/8054/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000086, внесеного 11 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 від 11 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що старший оперуповноважений в ОВС УБН ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими співробітниками УБН ГУ НП в Івано-Франківській області та цивільними особами, організували мережу збуту психотропних речовин та їх аналогів, шляхом розстановки т.зв. «закладок» на території Івано-Франківської області.

Встановлено, що старший оперуповноважений в ОВС УБН ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими співробітниками УБН ГУ НП в Івано-Франківській області, залучив громадян України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до мережі збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів (амфетамін, PVP-солі), шляхом розстановки т.зв. «закладок» на території Івано-Франківської області.

Також встановлено, що до вказаної протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним збутом наркотичних засобів, ОСОБА_5 додатково залучив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконує роль посередника між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено, що ОСОБА_8 безпосередньо зустрічався із ОСОБА_9 , перевіряв його на наявність прослуховуючих пристроїв, з метою не викриття протиправної діяльності злочинної організації, та надає детальні вказівки щодо подальших дій ОСОБА_9 . У свою чергу, ОСОБА_10 є адміністратором телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », через який відбувається спілкування між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та через який відбувається обмін інформацією щодо місця розташування розкладених ОСОБА_9 «закладок», а також обговорення способу оплати за виконану ОСОБА_9 роботу.

08 листопада 2024 року органом досудового розслідування проведено обшук у готельному номері №2 готелю «Формула плюс», де знаходився ОСОБА_8 .

У ході проведення обшуку у готельному номері виявлено та вилучено блокнот із записами який поміщено до сейф-пакету № М1005294; мобільний телефон Redmi Mi8Lite imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який поміщено у сейф-пакет №S2045674; звукозаписуючий засіб Savetek, який поміщено до сейф-пакету №S2045676.

З метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вищевказані речі та документи можуть містять відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що незабезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на зазначене вище майно.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна розглядати без його участі, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Особа, у якої вилучено майно, або її представник до суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв, клопотань до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо часових меж розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників кримінального провадження, враховуючи, що заборони розгляду такого роду клопотань за відсутності належним чином повідомлених учасників кримінального провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даного клопотання з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з положеннями частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086, внесеного 11 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

08 листопада 2024 року в рамках даного кримінального провадження, проведено обшук у готельному номері №2 готелю «Формула плюс», де знаходився ОСОБА_8 , під час якого виявлено та вилучено блокнот із записами який поміщено до сейф-пакету № М1005294; мобільний телефон Redmi Mi8Lite imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який поміщено у сейф-пакет №S2045674; звукозаписуючий засіб Savetek, який поміщено до сейф-пакету №S2045676.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 08 листопада 2024 року блокнот із записами, який поміщено до сейф-пакету № М1005294, мобільний телефон Redmi Mi8Lite imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який поміщено у сейф-пакет №S2045674, звукозаписуючий засіб Savetek, який поміщено до сейф-пакету №S2045676, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000086, внесеного 11 жовтня 2024 року.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що арешт майна, про застосування кого просить слідчий за погодженням з прокурором, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучені 08 листопада 2024 року в ході проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді належні на праві власності ОСОБА_8 майно, а саме: блокнот із записами; мобільний телефон Redmi Mi8Lite imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 ; звукозаписуючий засіб Savetek.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1