ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1775/24 Справа № 203/4671/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що наведені МЮУ обставини не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365, 367 КК України. У заяві відсутні дані щодо вчинення конкретними посадовими особами будь-яких протиправних дій, а міститься лише формальне посилання на рішення ЕСПЛ, без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально - караних діянь. Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою не є протиправною бездіяльністю, про яку зазначав скаржник.

В апеляційній скарзі представник заявника просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою Міністерства юстиції України від 19.06.2024 року.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на необґрунтованість висновків слідчого судді та зауважує, що нормами кримінального процесуального закону не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім внесення відомостей до ЄРДР.

Зазначає, що обставини, які викладені Міністерством юстиції України в заяві від 19.06.2024 року є виключними та достатніми для внесення відомостей до ЄРДР. Звертає увагу, що підставою для такого звернення стало рішення ЕСЛП Олійник та інші проти України, яким встановлено порушення Україною вимог Конвенції, а саме те, що ОСОБА_7 утримувався під вартою у неналежних умовах, а також не мав у своєму розпорядженні ефективного засобу юридичного захисту.

Прокурор та скаржник, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду, до суду не з`явились, представник Міністерства юстиції України ОСОБА_8 подала клопотання про розгляд справи без її участі. Враховуючи, положення ч. 4 ст. 405 КПК України та позицію скаржника, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, при відсутності правових підстав суд не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що 19 червня 2024 року Міністерство юстиції України звернулось до ДБР із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади щодо ОСОБА_7 , в результаті протиправних дій яких Державному бюджету України було завдано збитків в розмірі 300 353,74 гривень.

Відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесено не було, про відсутність підстав для вчинення такої дії заявника було повідомлено листом від 27.08.2024 року № 12092зкп-24/п/15-02-3-3886/24.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів зважає на те, що у разі, якщо зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Перевіривши зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13 травня 2024 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що викладені у заяві фактичні обставини зводиться до висловлення припущення про те, що виплата грошових коштів з Державного бюджету України на користь ОСОБА_7 на підставі рішення ЄСПЛ Олійник та інші проти України може бути наслідком вчинення посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України.

При цьому заявником не конкретизовано, посадовими особами якого саме органу та у який спосіб були вчинені протиправні дії, у чому саме вони виразились, тобто не вказано ані суб`єкт, ані об`єктивну сторону кримінальних правопорушень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у заяві фактично висловлюється лише не конкретизоване припущення про ймовірність вчинення кримінально-караних дій, а відтак заява Міністерства юстиції України дійсно не містить належних і достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

З огляду на наведені вище фактичні обставини, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, не підлягає скасуванню з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, а відтак її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4