Пр. 1-кс/336/997/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000488 від 16.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

без за участі сторін, -

ВСТАНОВИЛА:

17.10.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, відповідно до якого дізнавач, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, два паперових конверта з наліпкою ТТН та один зіп-пакет з кристалічною речовиною.

За змістом клопотання в провадженні сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000488 від 16.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.10.2024 до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час поверхневої перевірки у останнього виявлено кристалічну речовину. ОСОБА_6 видав працівникам поліції два паперових конверта з наліпкою ТТН та один зіп-пакет з кристалічною речовиною.

В ході досудового розслідування опитано ОСОБА_5 , який пояснив, що він замовив в інтернет-магазині наркотичний засіб метадон, вагою 1 г, в якому саме інтернет-магазині, - не пам`ятає. 15.10.2024, приблизно о 14-00 годині, він рушив до відділення Нової Пошти №17, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, б.13, куди замовив вищевказаний наркотичний засіб. Забравши його, він вийшов з Нової Пошти та рушив додому, щоб вжити вищевказаний наркотичний засіб "метадон", але його зупинили працівники поліції й запитали, чи зберігає він при собі наркотичні засоби, він відповів, що так, та показав паперовий конверт з наркотичним засобом "метадон".

На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети та речі, тому сторона обвинувачення, з посиланням на положення ст. 40, 131-132, 170, 171,172 КПК України, просить задовольнити клопотання.

Дізнавач ОСОБА_3 у судовому засіданні присутній не був, 16.10.2024 скерував до суду заяву, за змістом якої просить розглянути клопотання про арешт майна за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

На виконання ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження внаслідок розгляду клопотання за відсутності осіб не здійснюється.

Перевіривши матеріали клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про те, що воно підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131, ч.1,3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду встановлено, що 16.10.2024 до ЄРДР за №0000488 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.309 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР. Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення 15.10.2024 до чергової частини ВП №3 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час поверхневої перевірки виявлено кристалічну речовину, схожу на наркотичну (Журнал ЄО 25715).

Досудове розслідування здійснюється групою дізнавачів, зокрема, ОСОБА_3 , а процесуальне керівництво прокурорами, серед інших, - ОСОБА_4 , що видно з наданих копій постанов про призначення групи прокурорів та групи слідчих, а також з витягу з ЄРДР.

Відповідно до протокала огляду місця події від 15.10.2024 огляд проведено у період з 15-34 години по 15-41 годину за адресою: АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_5 та двох понятих. Перелік майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, відповідає змісту протокола огляду місця події.

Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 16.10.2024 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.10.2024 спец-пакет WAR1261757 в якому знаходиться два паперових конверта з наліпкою ТТН, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та направлений на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Як передбачено ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2,3 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, за приписами ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд враховує, що за змістом ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на надані письмові докази, встановлено, що клопотання за змістом відповідає ч.1, 2 ст.171 КПК України, подано у передбачені ч.5 ст.171 КПК України строки.

За приписами ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, стороною обинувачення доведено необхідність арешту речей, вказаних у клопотанні. Відповідно, доведено й можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167-168, 170-173, 175, 236, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, яке виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до протокола огляду місця події від 15.10.2024, а саме:

-два паперових конверта з наліпкою ТТН;

-один зіп-пакет з кристалічною речовиною.

Копію ухвали надіслати стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оригінал ухвали міститься в матеріалах кримінального провадження №336/10316/24, пр.1-кс/336/997/2024 (Шевченківський районний суд м. Запоріжжя).

Слідчий суддя ОСОБА_1