ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/325/24 Справа № 712/9938/24 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Владикавказ, Республіка

Аланія, російської федерації, громадянина України, українця, з середньою освітою,

не одруженого, який на утриманні дітей не має, не працюючого, учасником бойових

дій, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше

не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 57 діб в межах строку досудового розслідування, до 16.10.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено частково та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання строком 57 діб в межах строку досудового розслідування, до 16.10.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняту ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, характеризуючи особу підозрюваного даних. Проте слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення належним чином не доведено той факт, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не буде дієвим для запобігання зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи її незаконною, невмотивованою, винесеною внаслідок невідповідності висновків суду, викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом не в повній мірі взято до уваги, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до 10 років, а тому під тягарем відповідальності підозрюваний матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний не працює, не одружений, відсутнє чітко визначене постійне місце проживання, оскільки він зареєстрований в АДРЕСА_3 , що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Також існує ризик знищення, схову або спотворення речей, які є доказами у кримінальному провадженні, зокрема, викрадену підозрюваним сумку-барсетку, мобільний телефон та банківську картку, що належать потерпілому, місце знаходження яких не встановлено. Також прокурор вказує на ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного та ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 ніде не працює й не має джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002714 від 18.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.08.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

19.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.08.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 18.08.2024; довідкою №96 із КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради; протоколом огляду місця події; протоколом затримання ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімком від 19.08.2024 за участі потерпілого ОСОБА_12 , іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами та документами.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив це клопотання про застосування запобіжного заходу разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні ризики виправдовують застосування запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що вони також є обґрунтованими, зокрема, доводи щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на потерпілого та свідків.

При цьому органом досудового розслідування не доведено, що застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, адже ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення без застосування фізичного насильства до потерпілого, має належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, також органом досудового розслідування не надано доказів вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосований запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, цілком здатен запобігти ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду та впливу на потерпілого, свідків й забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують та кожен з цих доводів був предметом вивчення слідчим судді при розгляді клопотання слідчого по суті.

Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують саме на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують. В подальшому, при доведеності існування таких обставин, що суттєво змінюють ситуацію, прокурор не позбавлений права знов ініціювати розгляд тотожного питання.

Проте, при визначенні строку застосування запобіжного заходу слідчий суддя помилково вказав про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 57 діб в межах строку досудового розслідування до 16.10.2024 включно.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно строк домашнього арешту має визначатися судом в місяцях, а не добах, більш того, чинний кримінально процесуальний закон взагалі не оперує поняттям доби при обчисленні будь - яких процесуальних строків.

Отже, ОСОБА_7 повідомлено про підозру 19.08.2024, строк досудового розслідування закінчується 19.10.2024, тому строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_13 слід рахувати 2 місяці в межах строку досудового розслідування, а саме: до 19.10.2024.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З врахуванням викладеного та керуючись вимогами ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді має бути змінена в частині строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування, а саме: до 19.10.2024 включно, в решті - ухвала слідчого судді залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту змінити, в частині визначення строку застосування запобіжного заходу та застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування, а саме: до 19 жовтня 2024 року.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді