1-кс/205/1136/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

20 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001262 від 19.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Тимовське Сахалінської області, Росія, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого на посаді слюсаря-сантехніка в ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій», неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 20 вересня 2024 року о 12-00 годині.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те що досудовим розслідуванням встановлено, що 19 вересня 2024 року приблизно о 20 годині 00 хвилин , ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , в якому розташований гуртожиток, та мав при собі предмет схожий на гранату типу Ф-1 із запалом. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , в якому розташований гуртожиток, в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що перебуває у громадському місці та на території України діє воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації, порушуючи встановлені суспільні відносини, нехтуючи загальноприйнятими суспільством моральними засадами діючи з особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме схожий зовні на гранату типу Ф-1 із запалом, без попередження, витягнув із запалу захисну чеку та кинув гранату в бік автомобілів марки «Audi» моделі «A8», державний номерний знак НОМЕР_1 та марки «Nissan» моделі «Primera» державний номерний знак НОМЕР_2 , які були припарковано поблизу будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, чим спричинив вибух та грубо порушив громадський порядок.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_5 пошкодив автомобілів марки «Audi» моделі «A8», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, скоєне із застосуванням предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ч. 4 ст. 296 КК України.

20 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 19.09.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_12 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, не має родини, таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання, отже він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у тому числі ще не допитаних, у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні прокурор та слідча наполягала на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого. При цьому прокурор вважає що більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у пред`явленій підозрі визнав повністю. Пояснив, що вчинив кримінальне правпорушнення будучи в стані алкогольного сп`яніння. У скоєному щиро кається. Просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим, а ризики не підтвердженими. Також пояснив, що його підзахисний має постійне місце проживання, роботи. Також підозрюваний має на утриманні матір третьої групи інвалідності, яка повністю залежить від нього матеріально. Ввважає що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби зможе забезпечити процесуальну поведінку його підзахисного.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши сторони кримінального провадження дійшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001262 від 19.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

20 вересня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_5 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, підозрюваної у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад пьять роки.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, отже з метою уникнення відповідальності підозрюваний може вчинити спроби переховування від слідства та суду. Сталих соціальних зв`язків, які можуть стримувати поведінку підозрюваного, не має. Наявність у підозрюваного матері - інваліда, не стали стримуючим чинником. Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у підриві гранати в громадському місці, в той час коли в місті періодично лунають гучні вибухи, які тримають мирне населення в постійній напрузі та переживанні за своє життя та життя близьких людей. Під час воєнного стану держава та цивільне населення і без цього страждає від військової агресії, а можливі дії підозрюваного створюють ще більшу загрозу та несуть істотну шкоду правам людини і громадянина/громадянки, громадській безпеці тощо, що сприяє ще більшій дестабілізації обстановки в місті та державі в цілому.

Наведені обставини дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України аніж тримання під вартою, не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, скоєне із застосуванням предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001262 від 19.09.2024 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 17 листопада 2024 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 19 вересня 2024 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали спливає 17 листопада 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1