Справа № 147/786/24
Провадження № 1-кп/147/77/24
В И Р О К

іменем України

31 липня 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 22.04.2024, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 15.08.2023 вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

22.04.2024 близько 12:00 год. у ОСОБА_5 , за місцем проживання в АДРЕСА_2 , виник умисел, спрямований на незаконну порубку дерев для заготівлі деревини.

Так, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев для заготівлі деревини, взявши з собою бензопилу марки «Техпром» та каністру з паливо-мастильними матеріалами для бензопили, ОСОБА_5 22.04.2024 близько 16:00 год прийшов до ділянки полезахисної лісової смуги, яка знаходиться на території Тростянецької селищної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, за межами смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, в напрямку м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, неподалік від очисних споруд Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод».

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи на ділянці полезахисної лісової смуги, яка відповідно до пункту 1 частини 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 №733, відноситься до категорії захисних лісів, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, всупереч ст. 66 Конституції України, яка зобов`язує кожного не заподіювати шкоду природі, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», діючи всупереч ст. 69 Лісового Кодексу України та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761, без наявності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, діючи умисно, бензопилою марки «Техпром», незаконно спиляв 8 сиро ростучих (живих) дерев до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від коріння, а саме зрізав сім дерев порід ясен звичайний діаметрами 27 см, 26 см, 33 см, 44 см, 30 см, 23 см, 18 см та одне дерево породи клен ясенолистий діаметром 13 см, чим заподіяв істотної шкоди державі в сумі 50195 грн 36 коп., що у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 24 травня 2024 року слідчим СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та затверджений прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 246 КК України.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена в повному обсязі.

Під час виступу у судових дебатах прокурор зазначив, що будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у повному обсязі, надав показання про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які узгоджуються з відомостями, викладеними в обвинувальному акті. Щиро покаявся у вчиненому. При дослідженні характеризуючих на особу ОСОБА_5 матеріалів установлено, що він посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має не зняту та не погашену судимість, з урахуванням складеної досудової доповідді органу пробації, відсутністю офіційного працевлаштування, систематичністю притягнення до адміністративних правопорушень, просить визнати ОСОБА_5 винним та призначити покарання: за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.08.2023 остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі. Задовольнити цивільний позов заявлений Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області на суму 50195 грн. 36 коп у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи 11359 грн 20 коп (висновок експертизи від 13.05.2024 №456/24-25 Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз). Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: бензопила марки «Техпром»; полімерна пляшка від напою «Караван» з паливо-мастильною сумішшю для бензопили об`ємом 1 л; полімерна каністра ємністю 5 л повністю наповнена мастилом для бензопили; незаконно зрубані дерева, загальною кількістю дров`яної лісопродукції твердих порід ясен та клен 2,48 куб. м, на які відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.04.2024 накладено арешт, та які знаходяться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: АДРЕСА_3 , - передати на потреби ЗСУ, скасувавши арешт.

Позиція сторони захисту.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини вчинення злочину та його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він дійсно в квітні 2024 року прийшов до ділянки полезахисної лісової смуги, яка знаходиться на території Тростянецької селищної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, за межами селища Тростянець Гайсинського району Вінницької області, в напрямку м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, неподалік від очисних споруд Державного підприємства «Тростянецький спиртовий завод» і без наявності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, діючи умисно, бензопилою марки «Техпром», незаконно спиляв 8 сиро ростучих (живих) дерев до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від коріння, а саме зрізав сім дерев порід ясен. Цивільний позов визнає повністю. У вчиненому щиро кається, в подальшому рубати дерева без дозволу селищної ради не буде.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Під час судових дебатів ОСОБА_5 зазначив, що вину визнає, просить призначити йому покарання у виді трьох років пробаційного нагляду, не позбавляти його волі, ліс возиться і більшими об`ємами, і ніхто за це не сидить. Просить надати йому можливість заробляти на життя. Стосовно цивільного позову зазначив, що заперечує проти його задоволення.

В останньому слові обвинувачений повідомив, що провину визнає але за декілька дерев стягувати таку суму неспівмірно, підтримує свого захисника щодо виду покарання, а також просив врахувати, що такі дії мали місце не заради збагачення, а щоб вижити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 зазначив, що його підзахисний щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, просить призначити йому покарання у виді трьох років пробаційного нагляду. Щодо цивільного позову висловився, що знищено декілька дерев, і не можна розцінювати, що державі нанесено саме таку шкоду, яка заявлена цивільним позивачем.

Позиція потерпілої сторони.

Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 правопорушення та правову кваліфікацію його дій не оспорювала, підтримала цивільний позов в повному обсязі та просила його задовольнити.

Висновки суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 та «Боротюк проти України» від 16.12.2010, де зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням ухвали слідчого судді про арешт майна, постанови про визнання речовими доказами, довідки про вартість витрат на проведення експертизи та матеріалів, які характеризують обвинуваченого, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, доведена та його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.246 КК України, оскільки ОСОБА_5 скоїв незаконну порубку дерев в захисних насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно із частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відносяться до: нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк (ч. 1 ст. 246 КК України).

Також суд враховує особу обвинуваченого, який:

- має постійне місце реєстрації, однак не має постійного місця мешкання, відповідно до довідки Тростянецької селищної ради від 26.04.2024 №07-04/374/24 ОСОБА_5 на території Тростянецької селищної ради не зареєстирований;

- раніше судимий вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває та за останні п`ять років за допомогою не звертався; відповідно до довідки №061/29/1-01/3897 від 10.05.2024 КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» повідомляє, що з наявної в закладі інформації ОСОБА_5 , під наглядом лікаря-психіатра за місцем реєстрації не перебуває;

- за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався; відповідно до довідки №495606 від 02.05.2024 Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває;

- на військовому обліку не перебуває та станом на 13.05.2024 на військову службу під час мобілізації другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 не призивався;

- не перебуває на обліку як безробітний в ІНФОРМАЦІЯ_3 та не звертався з приводу пошуку роботи;

- відповідно до листа Гайсинського районного сектору №3 Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, громадянин ОСОБА_5 , засуджений 15.08.2023 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 76 КК України з покладеними судом обов`язками, перебуває на обліку в секторі з 19.09.2023 по даний час.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також повне визнання вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутність претензій зі сторони потерпілої. З висновку викладеного у досудовій доповіді щодо обвинуваченого, складеного на виконання ухвали суду, вбачається наступне: беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб життя, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, необхідних для впливу на поведінку ОСОБА_5 , спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних правопорушень повторно, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Водночас судом враховано те, що призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу є недоцільним, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює та не має стабільного джерела доходу.

Суд зауважує, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік. І з 19 вересня 2023 року перебуває на обліку у Гайсинськиму районному секторі №3, таким чином, під час іспитового строку за попереднім вироком суду ОСОБА_5 не зробив належних висновків та 22.04.2024 знову вчинив кримінальне правопорушення. З огляду на викладене суд вважає недоцільним призначення покарання ОСОБА_5 у виді пробаційного нагляду.

Призначаючи покарання, суд, враховуючи вимоги ст.65 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд наголошує, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Підстав для обрання пом`якшуючого покарання, в тому числі із застосуванням ст.75 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховує, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді одного року обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.246 КК України вчинено ОСОБА_5 під час перебування на іспитовому строці.

Положеннями ст. 71 КК України визначений порядок призначення покарання за сукупністю вироків.

Виходячи з приписів кримінального закону, зокрема ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас, Верховний Суд у своїй постанові від 12.10.2022 у справі №557/970/21 дійшов висновку, що у разі вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання, що має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Оскільки, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України вчинено обвинуваченим 24 квітня 2024 року, а вирок щодо ОСОБА_5 було ухвалено Тростянецьким районним судом Вінницької області 15 серпня 2023 року, остаточне покарання за правилами положень ч. 1 ст. 71 КК України йому варто призначити за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року до цього вироку.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо за умови призначення покарання, з урахуванням ст.71 КК України та призначення остаточного покарання у виді обмеження волі.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, захід примусу визначений судом, є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви вирішення цивільного позову.

В кримінальному провадженні Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду представник цивільного позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Під час розгляду заявленого цивільного позову суд враховує, що обвинувачений під час допиту визнав цивільний позов, а під час судових дебатів - позов не визнавав.

Відповідно до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, положення якого застосовуються у кримінальному провадженні при вирішенні цивільних спорів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявлений цивільний позов мотивований тим, що ОСОБА_5 обвинувачуєтьсяу вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи Житомирського відділення НДІСЕ №456/24-25 від 13.05.2024 встановлено, що розмір шкоди, завданої державі внаслідок порушення законодавства охорони навколишнього природного середовища, а саме в результаті незаконної вирубки 8 сиро ростучих (живих) дерев складає 50195 грн 36 коп., що у 20 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Оскільки правопорушення вчинено на території Тростянецької селищної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, кошти у розмірі 50195 грн 36 коп., відповідно до вимогг ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», мають бути перераховані на рахунок Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області.

Судом встановлено, що внаслідок скоєного обвинуваченим (цивільним відповідачем) ОСОБА_5 кримінального правопорушення, державі в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області дійсно було заподіяно матеріальну шкоду. Ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

ОСОБА_5 не надано жодних доказів на спростування суми шкоди внаслідок незаконної порубки дерев, яка зазначена у висновку експерта, більш того, стороною захисту під час розгляду справи не заявлено клопотання про призначення повторної експертизи, як і не поставлено під сумнів висновок експерта №456/24-25 від 13.05.2024. Фактичні обставини провадження у тому числі і висновок експерта ніким не оспорювався, відзив на цивільний позов не подавався.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди на загальну суму 50195 грн 36 коп. обґрунтований та документально підтверджений висновком експерта №456/24-25 від 13.05.2024.

Зважаючи на наведене вище, суд вважає доведеним факт спричинення потерпілій стороні шкоди внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , у розмірі 50195 грн 36 коп., і не зважаючи на те, що ОСОБА_5 не визнає цивільний позов, суд вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру відповідно до вимог ст. 96-3 КК України не встановлено.

Пропонована винагорода викривачу не визначалась у зв`язку з відсутністю викривача у кримінальному провадженні.

Загальний розмір процесуальних витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні, які відповідно до вимог ст. 124 та ст. 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, становить 11359 грн 20 коп. та складається з витрат на проведення судової інженерно-екологічної експертизи №456/24-25 від 13.05.2024.

Згідно із ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96-1 КК України - спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 96-2 КК України - спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо зокрема, інше майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1) ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Таким чином, речові докази відповідно до вимог статтей 96-1, 96-2 КК України та п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягають спеціальній конфіскації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та клопотання про їх застосування не заявлялись.

На підставі наведеного та керуючись статтями 100, 124, 127-128, 174, 349, 368, 369, 371, 374, 394, 615 КПК України, статтями 1, 12, 50, 65-67, 70-74, ч.1 ст.246 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання для засудженого ОСОБА_5 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області шкоду, заподіяну державі внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 50195 (п`ятдесят тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 36 копійок на рахунок: отримувач ГУК у Він. обл./смт Тростянець/, код класифікації доходів бюджету 24062100, код отримувача 37979858, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0002844 (за порушення вимог природоохоронного законодавства).

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні у сумі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: бензопилу марки «Техпром» потужністю 6400 Вт, що має корпус помаранчево-чорних кольорів, шина укомплектована ланцюгом; полімерну пляшку від напою «Караван» ємністю 1,5 л, яка містить паливо-мастильну суміш для бензопили об`ємом 1 л; полімерну каністру ємністю 5 л від моторного мастила, повністю наповнена мастилом для бензопили об`ємом 5 л, які належать ОСОБА_5 ; зрубані дерева, які порізані на відрізки довжиною 1 м, загальна кількість дров`яної лісопродукції твердих порід ясен та клен становить 2,48 куб. м, власником яких є Тростянецька селищна територіальна громада Гайсинського району Вінницької області в особі Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області конфіскувати передавши на потреби Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1