Справа №949/2183/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 14 жовтня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, освіти середньої, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно, небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, через невстановлену дізнанням особу у травні 2019 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленої досудовим розслідуванням особи замовив посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, з метою подальшого використання підробленого посвідчення тракториста-машиніста, вступив пособником з невстановленою під час досудового розслідування особою у вчиненні підробки посвідчення, а саме посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 . Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, зразок особистого підпису та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для виготовлення завідомо підробленого офіційного документу.

У подальшому, у травні 2019 року, точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці, часі та даті, діючи з корисливим мотивом, виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста, який надає право керувати транспортним засобом та видається установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення тракториста-машиніста, серія номер НОМЕР_1 , видане 30 травня 2019 року, в яке внесла анкетні дані, особистий підпис та фотографію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, виконуючи попередню домовленість із ОСОБА_5 передав йому вказане підроблене посвідчення.

У свою чергу, бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданий 30 травня 2019 року, в який внесені анкетні дані, особистий підпис та фотографія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України, по способам друку та елементам захисту.

Крім цього, 14 жовтня 2024 року, близько 16:30 год., ОСОБА_4 , керуючи трактором марки «МТЗ» н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції по вулиці Центральна, села Жадень, Сарненського району Рівненської області для перевірки документів. У ході перевірки ОСОБА_6 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час, дату та місці, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, пред`явив для перевірки працівникам поліції посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 30 травня 2019 року ГУ Держпродспоживслужбою у Полтавській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним бланкам посвідчення тракториста-машиніста, що знаходяться в офіційному обігу на території України по способах друку та елементам захисту. Тим самим використав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста, який здатний спричинити наслідки правового характеру та є документом, що видається повноважними (компетентними) особами - ГУ Держпродспоживслужбою в Полтавській області.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він вину визнає, в скоєному щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкоди не заподіяв та раніше ніколи не притягувалася до відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, згідно ст. 12 КК України, відносяться до проступку, вчинені вперше, що підтверджується даними вимоги, обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, збитків нікому не заподіяв, що підтверджується наданими матеріалами.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора,, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення , звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності підстав, передбачених у ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки, коли не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Водночас, зі змісту п. 2 вищевказаної постанови вбачається, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлене обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнане самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, провадження закрити.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України є проступками.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, після вчинення кримінальних правопорушень щиро розкаявся, активно сприяв їх розкриттю та вказаними кримінальними правопорушеннями шкоди не завдано.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання і вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Разом з тим, ч. 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Верховний Суд у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшов висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Водночас, у постанові від 29 вересня 2021 року у справі №342/1560/20 (провадження №51-2331км21) та у постанові від 07 жовтня 2021 року у справі №584/800/20 (провадження №51-1800км21) ВС погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо необхідності відшкодування зазначених процесуальних витрат особами, кримінальне провадження щодо яких закрито, пославшись на те, що їх звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє цих осіб від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи №СЕ-19/118-24/12553-ДД від 24 жовтня 2024 року.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа№ 342/1560/20, провадження № 51-2331км21) та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа№ 930/497/23, провадження № 51-4798км23).

Відтак, судові витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, у розмірі 3183,60 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 100, 124, 126, 284, 286, 288 КПК України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000136 від 14 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- бланк посвідчення серії НОМЕР_3 , який упаковано до спеціального пакету "Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА 5621214, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок) (висновок експерта №СЕ-19/118-24/12553-ДД від 24.10.2024).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1