печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0002260 від 02.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023, у кримінальному провадженні № 0002260 від 02.11.2023, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт на вказану квартиру накладався саме за його заявою з метою збереження речових доказів, оскільки вона була об`єктом злочину за ч.4 ст. 190 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 накладено арешт на зазначену квартиру та заборонено відчужувати таке майно та розпоряджатись ним. На даний час потреба у застосуванні такого виду заходу як арешт майна відпала, оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2024 визнано право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з накладенням арешту на квартиру ОСОБА_4 не може реалізувати своє право на власність та зареєструвати таке право у встановленому законом порядку.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у місті Києві провадиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002260 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Печерської окружної прокуратури міста Києва.

06.11.2023 слідчим винесено постанову про визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 121,8 квадратних метрів, речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002260 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у справі 757/50658/23-к в межах кримінального провадження № 0002260 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 121,8 квадратних метрів, яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_4), та заборонено відчужувати вищевказане майно та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у справі 757/50658/23-к, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2024 визнано право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим останній є добросовісним власником майна.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на картиру накладався за ініціативою потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який і звернувся з клопотання про скасування вказаного арешту на майно, після того, як фактично відпала потреба для його обтяження, оскільки за рішення суду заявнику поновлено його право власності на означену квартиру.

Протягом досудового розслідування не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини, також не надані, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0002260 від 02.11.2023- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у справі 757/50658/23-к, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчужувати вказане майно та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1