1Справа № 335/9833/21 1-кс/335/3970/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 17.05.2021, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках відповідних розрахункових рахунків в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 17.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

26.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 має банківські картки відповідних розрахункових рахунків в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Слідчий зазначив, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність в накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на банківських картках відповідних розрахункових рахунків в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_5 , у зв`язку із чим він звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судове засідання з розгляду вказаного клопотання не з`явився.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 172 КПК України, власник грошових коштів, на які слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 17.05.2021 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

26.06.2024, у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках відповідних розрахункових рахунків в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Частиною 8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У ст. 171 КПК України викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.

Зокрема у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що банківські картки відповідних розрахункових рахунків АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкриті саме на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Долучений до клопотання рапорт заступника начальника відділу УКР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , у якому вказано, що розрахункові рахунки, відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за номерами банківських карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкриті на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 , не є належним та допустим доказом на підтвердження тієї обставини, що вказані розрахункові рахунки дійсно відкриті на ім`я ОСОБА_5 , оскільки до нього не долучено відомостей з яких би можливо було встановити походження вказаної інформації, зокрема, з яких джерел вказані відомості стали відомі органу досудового розслідування.

До того ж, в матеріалах відсутні відомості, які б підтверджували, що на вказаних розрахункових рахунках станом на час розгляду клопотання знаходяться будь-які кошти.

Крім того, у клопотанні та долучених до нього матеріалах відсутні відомості з яких би можливо встановити, що станом на день розгляду клопотання, потерпілими заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином, а відтак підстави для накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди відсутні.

За таких обставин, в ході судового розгляду вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що в клопотанні слідчого, та доданих до нього документах відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за номерами банківських карток № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , зокрема не доведено, що вказані рахунки відкриті на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 , а також встановлено, що на час розгляду клопотання цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 17.05.2021, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1