ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1800/24 Справа № 202/9360/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року, якою щодо підозрюваного за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 листопада 2024 року включно, без визначення застави,

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2024 року продовжено строк запобіжного заходу ОСОБА_9 , яка мотивована наявністю підозри за п.12 ч.2 ст. 115 КК України, та ризику можливого переховування від органу досудового розслідування або суду, який не зменшився, тому слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що підозра необгрунтована, оскільки ґрунтується на припущеннях. Наявність ризиків є недоведеною, як і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційному суді підозрюваний, захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання та надані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки слідчого судді про продовження строку застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильними.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приписами ст. 178 КПК України передбачено що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Так, згідно матеріалів клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0001132 від 24 липня 2024 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.(а.с.7-8)

Як встановив слідчий суддя, 24 липня 2024 року ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України.

25 липня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 4 місяці, тобто до 25.11.2024 року.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтованість підозри є безпідставними.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується матеріалами кримінального провадження, які перевірені слідчим суддею, зокрема: протоколом огляду місця події від 24.07.2024, а саме лісосмуги, розташованої між садовим товариством «Восход» та залізничною колією (координати 48,5465960/ 35,1256400), в ході якого виявлено та вилучено труп ОСОБА_10 , а також його особисті речі; протоколом обшуку від 24.07.2024 гаражного приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль «Шкода Октавія», на котрому пересувався потерпілий ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 25.07.2024, який дав показання щодо обставин вбивства потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду транспортного засобу «Шкода Октавіа» від 24.07.2024 в ході якого в салоні автомобіля виявлені сліди біологічного походження; висновком судово-медичної експертизи № 1325/2057-Д від 30.08.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.07.2024, який є головою гаражного кооперативу «Турист»; протоколом слідчого експерименту від 25.07.2024 року; протоколами огляду місця подій від 25.07.2024, 26.07.2024, 27.07.2024, а саме ділянки місцевості водойми р. Кільчень в Дніпровському районі, в ході котрих виявлено та вилучено 2 мобільних телефони, затвор, глушник та рамку зі стволом та спусковою скобою; висновком судової балістичної експертизи № СЕ-19/104-24/30412-БЛ від 06.08.2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, доведеність його вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про його причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Необгрунтованими є доводи щодо відсутності ризику.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як видно з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризик, передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, який обумовлений наступним:

- ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, проти життя та здоров`я особи, має достатню обізнаність, що розуміючи суть покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, а саме реальне позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Встановлена в ухвалі слідчого судді наявність вищенаведеного ризику при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

Постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, є раніше не судимою особою, вагомість доказів на підтвердження обгрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину і дійшов до вірного висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд вважає обгрунтованими обставини, які наведені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою і заважають закінченню досудовому розслідуванню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_9 строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2024 року включно без визначення застави без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4