Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3428/21
Провадження № 1-кп/935/66/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження № 0000326 від 03.12.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби обвинуваченому ОСОБА_4 , метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому останній обвинувачується, тобто ризикам, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення заявленого прокурором клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд, вирішуючи питання щодообрання запобіжного заходу, враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , у разі не обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним обрати останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 години по 06:00 годину, а також покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Суд приходить до переконання, що саме такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 331, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання в період з 21:00 години по 06:00 годину за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити по 30 вересня 2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на Відділ поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1