Справа № 331/5/22
Провадження № 1-кс/331/1353/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про допит в якості викривача,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла дана скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні його клопотання про набуття ним статусу викривача, зобов`язати слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 розглянути його клопотання від 16 червня 2024 року та надати письмову відповідь.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що слідчим відділом Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001238 від 16 липня 2020 року, зареєстрованого за його заявою. Так, ним отримано постанову слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про допит в якості викривача від 20 червня 2024 року.

На думку скаржника, слідчим при винесенні постанови були порушені норми статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і на власний розсуд трактуються норми чинного законодавства. Заявник вважає дану постанову передчасною, яка прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин правопорушення та має ознаки зловживання службовим становищем та неналежного виконання своїх посадових обов`язків слідчим у зв`язку із наступним.

Заявник вважає, що набув статусу викривача під час реєстрації корупційного кримінального провадження за його повідомленням.

З постановою ж слідчого від 20 червня 2024 року скаржник не згоден, вважає, що вона є необґрунтованою, незаконною, а тому її слід скасувати.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 02 липня 2024 року вищевказану скаргу було прийнято до провадження слідчого судді та призначено до розгляду по суті.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. При цьому, заявник подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд скарги за його відсутності, з причини перебування заявника у місті Харкові. Скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Разом з тим, на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001238 від 16.07.2020 року, що стосуються предмету поданої скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Пунктом 7) частини 1 статті 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання скаржника про набуття ним статусу викривача від 16.06.2024 року та про його допит в якості викривача, відмовлено.

В обґрунтування відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні до слідчого із клопотанням звернувся ОСОБА_3 , в якому просив визнати останнього та надати статус «викривача» у даному кримінальному провадженні, а також допита останнього у статусі викривача. За результатами розгляду вказаного клопотання, орган досудового розслідування дійшов висновку, що ОСОБА_3 не може набути статусу «викривача», оскільки з початку досудового розслідування останнього зазначено «заявником», у подальшому свідком. Відповідно до п. 162 ч. 1 ст. 3 КК України,- «викривач» - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування. Наявність у викривача внутрішнього переконання, що інформація є достовірною, - це стан упевненості особи в тому, що інформація, яку вона повідомляє, свідчить про можливі факти вчинення корупційного правопорушення, і цей стан ґрунтується на її знанні ознак корупційного правопорушення, життєвому чи професійному досвіді або інших обставинах.

Достовірність інформації - її властивість підтверджувати наявність чи відсутність фактичних даних про можливі факти корупційних правопорушень, заснована на внутрішньому переконанні викривача. Заява (повідомлення) викривача про кримінальне корупційне правопорушення, Формами звернення викривача до органу досудового розслідування є заява (повідомлення) про корупційне кримінальне правопорушення. Заява (повідомлення) може бути письмовою або усною і наданою безпосередньо під час особистого звернення заявника до органу досудового розслідування. Усні заяви (повідомлення) викривача уповноважена службова особа органу досудового розслідування вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення. Під час особистого звернення заявника із письмовою заявою (повідомленням) до органу досудового розслідування уповноважена службова особа органу приймає і реєструє таке звернення. Фактичні дані у заяві викривача мають складатися з інформації про конкретний факт кримінального корупційного правопорушення. Заява (повідомлення) викривача про кримінальне корупційне правопорушення має містити усі відомі викривачу відомості, зокрема, про: обставини правопорушення; місце і час його вчинення; спосіб вчинення; особу, яка вчинила правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо.

Отже, якщо особа, що повідомила про корупційне порушення, дотрималась відповідних умов, вона вважається викривачем. Якщо ж хоча б один з пунктів не врахований під час повідомлення про корупцію - особа є заявником. Разом з тим, у наданій ОСОБА_3 інформації на початку досудового розслідування, недостатньо тих відомостей стосовно вказаного ним кримінального правопорушення для набуття відповідного статусу. Одночасно із цим, основою ознакою в корупційних злочинах, із кваліфікацію у рамках даного кримінального провадження, є конкретна шкода матеріального характеру із визначенням її розміру. На даний час у ході досудового розслідування розмір та характер шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, встановлюється. Крім того, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 не являється стороною у провадженні.

Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого з урахуванням наступного.

Кожен українець, іноземець чи особа без громадянства може повідомити про факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень чи інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон). Такі повідомлення можна надіслати до правоохоронних органів чи спеціалізованих органів, наприклад, НАЗК чи НАБУ.

Будь-яка людина може повідомити про корупцію, якщо переконана, що її інформація є достовірною.

Відповідно до абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону, викривач - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Згідно з п. 162 ч. 1 ст. 3 КПК України викривач - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або 5 повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування. Таким чином, викривачем може бути особа, яка повідомила про: 1) корупційні та пов`язані з корупцією кримінальні правопорушення, визначені у примітці ст. 45 КК України; 2) пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення, визначені главою 13-А КУпАП; 3) будь-які інші порушення Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 533 Закону, права викривача виникають з моменту повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону. Так, наявність в особи переконання, що інформація є достовірною - це суб`єктивне почуття впевненості особи у правдивості повідомленої нею інформації про можливі факти вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцію правопорушення, іншого порушення Закону, що базується на її життєвому/професійному досвіді, сукупній оцінці об`єктивності джерела та змісту такої інформації, інших обставинах.

Достовірність інформації - це її властивість встановлювати реальну наявність фактичних даних, що підтверджують можливе вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону, а також суб`єктивне сприйняття інформації такою, що відповідає дійсності та є правдивою. Фактичні дані, наведені у повідомленні, мають складатися з інформації про конкретні факти можливих корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону. Це, зокрема, можуть бути відомості про обставини правопорушення, місце і час його вчинення, особу, яка вчинила правопорушення, тощо.

Закон має вимоги до джерела, з якого викривачу стала відома інформація про корупцію. Джерелом інформації може бути: трудова і професійна діяльність - тобто, коли про корупційні правопорушення дізнаються під час роботи; господарська діяльність; громадська діяльність; наукова діяльність; проходження служби чи навчання; участь у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності; проходження служби чи навчання.

Викривач володіє фактичними даними про обставини правопорушення: місце вчинення правопорушення, час його вчинення, особу, яка вчинила корупцію. Ця інформація може бути перевірена і підтверджує можливе вчинення корупції. Також можна надавати документи, які підтверджують вчинення злочину. Викривач повідомляє про корупцію, використовуючи передбачені законом способи. Про ці способи йдеться у Законі.

Отже, якщо особа, яка повідомила про корупційне порушення, дотрималася усіх необхідних умов, вона вважається викривачем. Якщо ж хоча б один з пунктів не врахований під час повідомлення про корупцію - особа є заявником.

Скаржником не надано доказів дотримання ним всіх вищевказаних умов, в матеріалах кримінального провадження такі докази також відсутні.

Вимогами статті 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вимоги до процесуальних рішень, зокрема постанов слідчого, визначені ст. 110 КПК України.

За ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України, доводи слідчого не спростовані скаржником, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 392. 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про допит в якості викривача від 20 червня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1