У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвізаяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду ОСОБА_6 , з підстав того, що суд, в якому працює суддя не утворено у законний спосіб. Окрім того, заявник зазначив, що суддя ОСОБА_4 не може розглядати справу оскільки має місце спілкування з суддями поза межами суддівської діяльності, вважає що таке спілкування викликає сумніви стосовно того, що даний суддя може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу свої безсторонності.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , заявник - захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , законний представник потерпілого ОСОБА_9 а також прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду заяви були повідомлені належним чином.

При цьому 01.10.2024 року о 09 годині 34 хвилин електронною поштою суду отримано заяву ОСОБА_10 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , з підстав того, що суддя ОСОБА_1 здійснює правосуддя в суді, який на думку заявника не утворено у законний спосіб.

Крім того, 01.10.2024 о 12 год. 43 хв. електронною поштою надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , з підстав того, що суд, в якому працює суддя не утворено у законний спосіб. Окрім того, заявник зазначив, що суддя ОСОБА_1 не може розглядати справу оскільки на думку заявника буде діяти з мотивів «корпоративної» суддівської солідарності з суддею ОСОБА_6 та іншими суддями Деснянського районного суду міста Києва, що викликає сумніви у її неупередженості.

Суд вважає за можливе провести розгляд заяви про відвід судді у відсутність вказаних осіб, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Дослідивши матеріали провадження, судом встановлено таке.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно до вимог ст. 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо суддя, є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї учасників кримінального провадження; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді, для розгляду справи.

Нормами Кримінального процесуального Кодексу України передбачено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею, що в свою чергу відображено в ст. 80 КПК України щодо підстав та вимог для подачі заяви про відвід слідчого судді.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 звертаючись до суду з заявою про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду ОСОБА_6 , посилається на те, що існують певні сумніви щодо об`єктивності розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_4 .

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (лист за № 223-1650/0/4-16 від 16.06.2016р.) щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні, заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК України не передбачено.

Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, залишати такі заяви без розгляду.

Враховуючи вказане, суддя вважає, що заявник зловживає своїм правом на відвід з метою затягування розгляду кримінального провадження, тому відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України доходить до висновку про залишення без розгляду поданої заяви адвоката ОСОБА_3 від 01.10.2024 року про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду ОСОБА_6 .

Що стосується заяви ОСОБА_10 про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Матеріали заяви не містять підтвердження права ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , як учасника кримінального провадження, звертатися в порядку ст. 81 КПК України із заявою про відвід судді у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, як убачається з інформативного витягу з Єдиного реєстру адвокатів України від 05.08.2024 року, який міститься у загальному доступі, право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_10 припинено згідно п. 4 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 16.06.2021 на підставі Рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 135/2021 від 16 червня 2021 року.

У відповідності до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч.1 статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права. Верховний Суд у своїй постанові № 686/23167/19 від 10 червня 2020 року забезпечення єдності практики є реалізацією принципу правової визначеності, яка втілюється з додержанням загальних засад кримінального провадження, встановлених у ст. 7 КПК, шляхом однакового застосування тієї самої норми закону в подібних правовідносинах.

Разом з тим, питання щодо можливості повернення заяви про відвід, у разі якщо вона подана особою яка не має права звертатись з такою заявою, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати схожі за своєю суттю положення ч. 2 ст. 304 КПК України.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на наведене, заяву ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_7 , про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_11 слід повернути особі, що її подала.

Що стосується доводів заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_11 слід зазначити наступне.

Відповідно до вимогам ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75,79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до вимог ст. 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо суддя, є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї учасників кримінального провадження; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді, для розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_4 не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять достатні доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. За таких обставин, суд дійшов до переконання про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , оскільки заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_11 - залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_7 , про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_11 - повернути ОСОБА_10 .

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_11 - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржена в частині повернення заяви ОСОБА_10 до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення в інший частині оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1