справа № 362/7148/24
провадження № 1-кп/362/705/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в місті Василькові клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 16 жовтня 2024 року за № 0000236, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кам?яний брід Житомирської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

підозрюваний ОСОБА_3 .

Суд установив:

Відповідно до підозри, на початку літа 2016 року, під час перебування в м. Львові, більш точного часу та місця не встановлено, у ОСОБА_3 виник умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорій «A1, А, B1, В, C1, C, D1, D, ВЕ, C1E, DE, Т», шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, з метою пред?явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_3 за невстановлених обставин, але не пізніше 23 червня 2016 року, домовився з невстановленою дізнанням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, про виготовлення нею на ім?я ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 23 червня 2016 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами вказаних категорій, виконуючи роль пособника, надав невстановленій дізнанням особі, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділено в окреме провадження, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі. Після цього, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 23 червня 2016 року, ОСОБА_3 отримав від невстановленої дізнанням особи, підроблене посвідчення водія категорій «A1, A, B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, DE, Т» серії НОМЕР_1 від 23.06.2016 на власне ім?я, нібито видане ТСЦ № 1841. Діяння ОСОБА_3 кваліфіковані за результатом досудового розслідування за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 49 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, а також зазначив, що усвідомлює наслідки такого звільнення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд виходить з такого.

Оскільки вказане клопотання заявлене на стадії досудового розслідування, суд не перевіряє фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення шляхом дослідження доказів, а перевіряє наявність підстав для застосування статті 49 КК України.

Відповідно до усталеної судової практики (постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 463/5277/16-к, від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 та ін.), положеннями статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у статтях 285-289 КПК України. Зокрема, частина 2 статті 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями частини 4 статті 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України обумовлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 358 КК України, відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з матеріалами клопотання прокурора у провадженні відсутні обставини, передбачені частинами 2, 3 статті 49 КК України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України, яке відповідно до чинного закону України про кримінальну відповідальність відноситься до кримінальних проступків, і на момент розгляду клопотання минуло більше, ніж три роки, а також відсутність, обставин, передбачених частинами 2, 3 статті 49 КК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Надані прокурором відомості про речові докази стосуються іншого кримінального провадження, а саме кримінального провадження № 0000224, а тому в межах даного кримінального провадження відповідно до статті 100 КПК України не вирішуються.

З тих самих підстав суд не вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді у справі № 362/6892/24.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження на застосовувались.

Керуючись статтею 49 КК України, статтями 284, 285, 288 КПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити клопотання прокурора.

2. Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 цього Кодексу.

3. Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 16 жовтня 2024 року за № 0000236, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1