В И Р О К

іменем України

Справа № 126/548/24

Провадження № 1-кп/126/212/2024

"04" листопада 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Берізки-Бершадські Бершадського району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2023 близько 23 год. обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , на землі побачив банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_6 , яка останнім була втрачена з власної необережності, яку підняв та залишив на паркані. В подальшому 24.12.2023 близько 18 год., проходячи по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 на паркані помітив ту ж саму картку, взяв її та маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, направився до магазину "Дельта Маркет", що розташований по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а привласнив собі, при цьому розуміючи, що картка відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч.4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно приховавши вказаний офіційний документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, показавши, що в грудні 2023 року в с. Джулинка він проходив по вул. Покровська та на землі побачив банківську картку АТ КБ "ПриватБанк", яку підняв та залишив на паркані. Через 1-2 дні він знову проходив по АДРЕСА_1 та на паркані помітив ту ж саму банківську картку. Він взяв дану картку та пішов з нею в магазин "Дельта Маркет", що розташований по вул. Центральній, де на касі магазину розрахувався даною карткою за придбаний ним товар. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 22.12.2023 близько 23 год. обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , на землі побачив банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_6 , яка останнім була втрачена з власної необережності, яку підняв та залишив на паркані. В подальшому 24.12.2023 близько 18 год., проходячи по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 на паркані помітив ту ж саму картку, взяв її та маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, направився до магазину "Дельта Маркет", що розташований по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а привласнив собі, при цьому розуміючи, що картка відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч.4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно приховавши вказаний офіційний документ.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який характеризується посередньо за місцем проживання.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого.

З досудової доповіді відносно ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів із залученням організацій, які внесені до "Банку ресурсів" Гайсинського районного відділу № 1, а саме Гайсинського місцевого центру з надання БВПД для необхідності виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Заходи повинні бути спрямовані на зміну ставлення до правопорушення. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені п. 2 ч.3 ст. 76 КК України.

Згідно Постанови Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.04.2019 у справі № 234/11479/16-к, предметом злочину, передбаченого ст. 357 КК України, є, зокрема, офіційні документи, у тому числі електронні, штампи, печатки; приватні документи, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності (частини 1 і 2 ст. 357 КК України).

Згідно примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо).

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Електронний платіжний засіб має містити обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Банк-резидент - учасник платіжної системи має право емітувати електронні платіжні засоби, що поряд із платіжним додатком мають нефінансові додатки, які можуть містити ідентифікаційні дані, інформацію про пільги, страхування та іншу інформацію про держателя і дають змогу ідентифікувати їх держателів та обліковувати виконані ними операції із застосуванням цих електронних платіжних засобів у певних системах виплат, надання та обліку послуг, пільг, знижок тощо.

Держатель спеціального платіжного засобу платіжної картки для забезпечення безпеки здійснення платіжних операцій з її використанням зобов`язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України, правил користування ним та умов договору, укладеного з емітентом (банком), дотримувати правила безпеки та не допускати використанняцього засобу сторонніми особами, для чогоповинен надійно зберігати спеціальний платіжний засіб, ПІН-код та інші засоби, що дають змогу користуватися ним, а у випадку його втрати зобов`язаний негайно повідомити про це банк, який повинен негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу з внесеннямдо стоп-списку і йоговилучення.

Тобто, аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що платіжна картка є різновидом офіційних документів і, відповідно, предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, який викладено у постанові від 20 червня 2011 року, згідно з яким за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти - засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, що він звертався за наркологічною допомогою в КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради", загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто шляхом обрання йому покарання по ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Речові докази: банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 03.01.2024 - після набрання вироком суду законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику; DVD-R диск з відеозаписом подій 24.12.2023, який долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000009 від 03.01.2024 - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_7