Номер провадження № 1-кс/756/2074/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України,

УСТАНОВИВ:

10.09.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 24.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, ОСОБА_4 , 21.05.2021 страждаючи на наркоманію, розпочав лікування, а саме проходження замісної підтримуючої терапії у Медичному центрі ТОВ «УЦШНД» (ЄДПРОУ 37431817 ), місцезнаходження юридичної особи за адресою місто Київ, вулиця Княжий Затон, 9А, офіс 369, під час якого, за призначенням лікаря почав отримувати для прийому препарат «Tab.Methadone ZN 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), відповідно до Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012.

В подальшому, у ОСОБА_4 , який дізнався про відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які перебувають на замісній підтримуючій терапії, в невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння зазначеним наркотичним засобом шляхом шахрайства, з метою його подальшого неконтрольованого використання.

ОСОБА_4 , в період часу з 19.05.2023 по 23.02.2024 року продовжуючи перебувати на замісній підтримуючій терапії та отримувати у ТОВ «УЦШНД» препарат «Tab.Methadone ZN 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №61/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР, прибув до іншого суб`єкта господарської діяльності ТОВ «МЦ «ФРІДОМ-МЕДІК»» (ЄДПРОУ 40480382), яке фактично знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 49, де подав заяву про отримання наркотичних засобів, а також уклав угоду про надання медичних послуг, приховавши від працівників медичної установи інформацію про перебування на лікуванні в іншому медичному закладі, а саме ТОВ «УЦШНД», де він вже отримує препарат «Tab.Methadone ZN 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон).

Далі, продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на придбання наркотичного засобу шахрайським шляхом, у приміщенні ТОВ «МЦ «ФРІДОМ-МЕДІК»» (ЄДПРОУ 40480382), яке фактично знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 49, де шляхом обману лікаря, який не володів повною та достовірною інформацією про пацієнта, а також довіряв ОСОБА_4 , який при зверненні за медичними послугами повідомив письмово в своїй заяві, під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, що він не перебуває на лікуванні в інших медичних закладах, де йому вже призначені наркотичні засоби, отримував рецепти на спеціальному рецептурному бланку № 3 (Ф.3) на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря.

Після цього, ОСОБА_4 , використовуючи отримані шляхом шахрайства рецепти за формою № 3 (ф.3), придбавав в аптеці мережі аптек КП «Фармація» у м. Києві, пігулки лікарського засобу «Tab.Methadone ZN 0,025», який містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, тим самим незаконно заволодівав вказаним наркотичним засобом.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні наркотичними засобами шляхом шахрайства, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України та у вчиненні таких дій повторно, а саме у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 308 КК України

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, в період часу з 19.05.2023 по 23.02.2024 року продовжуючи перебувати на замісній підтримуючій терапії, ОСОБА_4 , незаконно використовував незаконно одержаний документ, що дає право на отримання наркотичного засобу. Так, у вказаний період, ОСОБА_4 , продовжуючи проходити замісну підтримуючу терапію у ТОВ «УЦШНД» (ЄДПРОУ 37431817 ), місцезнаходження юридичної особи якої розташовано за адресою: 02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, 9А, офіс 369, діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №62/95-ВР, та Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27.03.2012, перебуваючи у приміщенні ТОВ «МЦ «ФРІДОМ-МЕДІК»» (ЄДПРОУ 40480382), яке фактично знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 49, діючи шляхом обману лікаря, що виразився в укритті факту перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю у іншому медичному закладі, та отримання у її рамках наркотичного засобу «Метадон», одержував рецепти на спеціальному рецептурному бланку № 3 (Ф.3) на право отримання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря.

ОСОБА_4 усвідомлюючи незаконність одержання рецептів за формою № 3 (ф.3) використовував їх шляхом пред`явлення в мережі аптек КП «Фармація» у м. Києві, отримував пігулки лікарського засобу «Tab.Methadone ZN 0,025», який містить у своєму складі наркотичний засіб метадон.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному використанні незаконно одержаних документів, які надають право на отримання наркотичних засобів, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 318 КК України та у вчиненні таких дій повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 308 КК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту межах досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваному ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме від 5 до 10 років позбавлення волі, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також слід враховувати, що ОСОБА_4 не одружений та офіційно не працевлаштований.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваному відомі анкетні дані та місце проживання таких осіб. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків, експерта до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні свідків, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є те, що підозрюваний не має постійного місця роботи та стабільного матеріального забезпечення, на даний час продовжує перебувати на замісній підтримуючій терапії та будучі обізнаним про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутністю єдиної бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, знов з метою отримання препаратів, які містять наркотичні засоби може подати заяву про отримання наркотичних засобів у іншому лікувальному закладі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши клопотання прокурора, думку підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

30.08.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про зміну повідомленої раніше підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування доводиться наступними доказами, наданими до матеріалів клопотання:

- рапорт працівників поліції про виявлення правопорушника від 23.02.2024;

- протокол огляду місця події від 23.02.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 25.02.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25.02.2024;

- висновк експерта від 26.09.2023 № СЕ-19/111-24/13384-НЗПРАП за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- медична документація ОСОБА_4 , отриманої з ТОВ МЦ «УЦШНД»

- медична документація ОСОБА_4 , отриманої з ТОВ МЦ «Фрідом-Медік» ;

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені: ч.1 ст. 308 КК України - заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства; ч. 2 ст. 308 КК України - заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, вчинено повторно; ч.1 ст. 318 КК України - незаконне використання незаконно одержаних документів, які надають право на отримання наркотичних засобів; ч.2 ст. 318 КК України - незаконне використання незаконно одержаних документів, які надають право на отримання наркотичних засобів, вчинено повторно .

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та експерта, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України прокурором взагалі не наведено об`єктивних даних, окрім факту обізнаності підозрюваного щодо місця проживання свідків та місця роботи експерта.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 має не офіційне місце роботи та джерело доходів, має міцні соціальні зв`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, як і обставини, передбачені п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , протягом часу з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з експертом та свідками у межах вказаного кримінального провадження; - здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на в`їзд та виїзд з України.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 24.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565, про застосування запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 318, ч. 2 ст. 318 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 26 (двадцять шість ) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , протягом часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 год. наступного дня, за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у м. Києві, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, відповідно до стаді кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до стадії кримінального провадження обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,

- не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з свідками у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 06 жовтня 2024 року в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1