Справа № 452/3875/23
Провадження № 1-в/452/100/2024
УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника РВ з питань пробації ОСОБА_4 ,

захисника засудженої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області подання Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання за вироком суду, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі на строк 1(один) рік; на підставі ст. 75 КК України особу звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік із покладенням визначених обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджена із 26.02.2024р. перебуває на обліку в Самбірському РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та за час перебування на обліку ОСОБА_6 зарекомендувала себе з негативної сторони, зокрема три рази притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, після винесення їй письмового застереження ще раз була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного діяння. Тому заявник вважає, що є підстави для скасування звільнення від відбування покарання та направлення її для відбування призначеного судом покарання.

З`ясувавши думку прокурора про доцільність задоволення подання, представника органу пробації, котрий пояснив, що ОСОБА_6 фактично хоче стати на шлях виправлення, однак систематично вчиняє адміністративні правопорушення, що тягне за собою відповідні наслідки у вигляді скасування звільнення від відбування покарання; позицію захисника-адвоката, котрий просив відмовити у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_6 є особою старшого віку, хворіє, на даний час вже усвідомила значимість цього питання, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що у задоволенні цього подання слід відмовити з таких підстав:

Згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2024 року ОСОБА_6 засуджено із встановленням іспитового строку на один рік з покладенням на неї обов`язків; вирок після набрання законної сили був скерований на виконання до Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Як убачається із матеріалів подання ОСОБА_6 з моменту перебування на обліку в центрі пробації чотири рази притягалася до адміністративної відповідальності; не зважаючи на проведену органом з питань пробації роботу, засуджена продемонструвала небажання стати на шлях виправлення та після винесення письмового застереження надалі притягалася до адміністративної відповідальності. Однак у судовому засіданні захисник-адвокат стверджував, що вона стала на шлях виправлення та, враховуючи її вік, вважав недоцільним направляти засуджену ОСОБА_6 для відбування реального покарання.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України та відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Тому, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги пояснення захисника-адвоката у судовому засіданні про бажання засудженої виправитися, чи саме старання стати на шлях виправлення, не слід однозначно стверджувати, що засуджена не виконує покладені на неї обов`язки та не стала на шлях виправлення оскільки планові реєстрації в органі пробації не пропускала, притягнення особи до адміністративної відповідальності чотири рази на переконання суду є формальним і не скерованим на виховання правопорушника, на запобігання вчинення нею таких і аналогічних правопорушень, - є наслідком усталених складних відносин між самою засудженою та її невісткою. Одночасно ОСОБА_6 позитивно реагує на заходи індивідуально-профілактичної роботи, про що судом зроблено висновок під час розгляду подання, що до суду надійшло вперше; відтак особі слід надати шанс виправлення.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засуджену ОСОБА_6 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженої ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останньої від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання із роз`ясненням особі наслідків.

Узагальнюючи наведене, суд приходить до переконання у недоцільності задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_6 , оскільки слід надати їй можливість довести своє виправлення без ізоляції від суспільства; суд приходить до висновку, що в поданні необхідно відмовити і засуджену не слід направляти для відбування призначеного покарання, встановленого за вироком суду, бо в судовому засіданні установлено бажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання фахівця Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за вироком суду засуджену ОСОБА_6 , яка була засуджена вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2024 року за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі на строк один рік; на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік із покладенням визначених обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя