Справа № 545/4583/24
Провадження № 1-в/545/706/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України щодо засудженої ОСОБА_3 ,

встановив:

ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України.

Подання вмотивоване тим, що набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення та розтрату чужого майна, якщо вартість тайого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Відтак, за таких обставин, дії ОСОБА_3 відносяться до адміністративного правопорушення.

Від засудженої та представника установи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, подання просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання відносно ОСОБА_3 щодо приведення вироків у відповідність та звільнення останньої з установи.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185,ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому, при призначені покарання враховано вирок Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021,остаточно призначено покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021.

Також згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

При цьому, при призначені покарання враховано вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021, остаточно призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 більш суворим за даним вироком.

Згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Початок строку покарання 23.01.2022. Кінець строку покарання 23.07.2025.

Завдана матеріальна шкода за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022 становить 1609, 68 грн.

Завдана матеріальна шкода за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021 становить 1414,00 грн. за першим епізодом, 5957, 33 грн. за другим епізодом., 1847, 50 грн. за третім епізодом.

Завдана матеріальна шкода за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 становить 1699, 33 грн. за першим епізодом та 2716, 67 грн. за другим епізодом.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2020 року становив 2102 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2020 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2102 грн.; на 1 січня 2021 року становив 2270 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2021 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2270 грн.

Отже, згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022, ОСОБА_3 викрала майно у сумі 1609, 68 грн. (19.07.2021), що станом на день вчинення крадіжки менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2021 року, тобто 2270 грн.

Також, згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021, ОСОБА_3 викрала майно у сумі:

- 1414,00 грн. за першим епізодом (18.10.2020) та 1847, 50 грн. за третім епізодом (30.11.2020), що станом на день вчинення крадіжок менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2020 року, тобто менше 2102 грн.;

- 5957, 33 грн. за другим епізодом (21.10.2020), що станом на день вчинення крадіжки більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2020 року, тобто більше 2102 грн.

Відповідно до вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021, ОСОБА_3 викрала майно у сумі:

- 1699, 33 грн. за першим епізодом (04.11.2020), що станом на день вчинення крадіжки менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2020 року, тобто менше 2102 грн.;

- 2716, 67 грн. за другим епізодом (06.11.2020), що станом на день вчинення крадіжки більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2020 року, тобто більше 2102 грн.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022, вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021, вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, звільнивши від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022.

Виключити з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 епізод, вчинений 04 листопада 2020 року та з вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021 епізод, вчинений 21 жовтня 2020 року у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_3 злочинів відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 потрібно вважати засудженою за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та про необхідінсть звільнення засудженої з установи відбування покарання.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022, вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021, вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключити з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2021, яким ОСОБА_3 засуджено за за ч.2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік епізод, вчинений 04 листопада 2020 року та з вироку Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки епізод, вчинений 21 жовтня 2020 року та епізод від 30 листопада 2020 року у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2022 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185,ст. 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_3 засудженою за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2021 за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України до 3 (трьох)років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладанням обов`язків визначених вироком суду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1