Справа №601/3211/21
Провадження № 1-кп/601/9/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м.Кременець об`єднане кримінальне провадження №601/3211/21 (1-кп/601/17/2023) у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0000059 від 19.09.2020 та №0000514 від 06.11.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не депутата-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2000 у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Кременецького районного суду від 24.09.2019 розірвано шлюб між вказаними особами. У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_8 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

04.12.2019 у ОСОБА_8 виник протиправний умисел на завдання побоїв щодо своєї колишньої дружини, тобто у вчиненні фізичного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_10 .

Так, 04.12.2019 близько 23.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 перебував у приміщенні власного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на завдання ОСОБА_10 побоїв.

Реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, 18.09.2020 близько 09.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_1 ,вчинив фізичне насильство щодо свої дружини. Так, ОСОБА_8 перебуваючи у зазначений вище час та у вказаному місці вчинив словесну суперечку із ОСОБА_10 . У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на завдання ОСОБА_10 побоїв.

ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком правої руки та правою ногою в область обличчя та лівої ноги ОСОБА_10 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, 18.05.2000 у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до рішення Кременецького районного суду від 24.09.2019 розірвано шлюб між вказаними особами. У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_8 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

04.12.2019 у ОСОБА_8 виник протиправний умисел на вчинення домашнього насильства у формі фізичного та психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_10 .

Так, 04.12.2019 близько 23.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 перебував у приміщенні власного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на завдання ОСОБА_10 побоїв.

Реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_10 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 побоїв, що не спричинили тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 прийшов у житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , у якому проживає його колишня дружина ОСОБА_10 . В цей момент між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_8 винник протиправний умисел спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння фізичних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно підійшов до потерпілої, яка в цей час перебувала на ліжку, та кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі ОСОБА_10 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді травми голови закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку із зовнішніми ушкодженнями рани і синця верхньої повіки правового ока, синця із забиттям м`яких тканин нижньої повіки правого ока з поширенням на виличну ділянку, зламу коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Кременецького районного суду від 18.06.2021, який відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 25.08.2021 залишений без змін, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України тапризначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Також ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, 10.06.2020 близько 15 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_10 , а саме безпричинно словесно ображав, виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, принижував гідність, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Крім того, ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, 18.09.2020 близько 09.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_1 ,вчинив фізичне насильство щодо свої дружини. Так, ОСОБА_8 перебуваючи у зазначений вище час та у вказаному місці вчинив словесну суперечку із ОСОБА_10 . У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел на завдання ОСОБА_10 побоїв.

ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_8 умисно наніс два удари кулаком правої руки та правою ногою в область обличчя та лівої ноги ОСОБА_10 . Внаслідок нанесених ударів, ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 побоїв, що не спричинили тілесні ушкодження.

Також ОСОБА_8 продовжуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, 31.03.2021 близько 12 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за місцем фактичного проживання своєї колишньої дружини, що по АДРЕСА_3 , (на даний час АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_10 , а саме безпричинно словесно ображав, виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, принижував гідність, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої. Зазначені протиправні дії ОСОБА_8 вчиняв у присутності малолітнього сина ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_8 систематично, а саме: 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 та 31.03.2021 вчинив домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_10 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_10 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.11.2021 та у невстановленому місці, ОСОБА_8 виявив вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових речовинбез передбаченого законом дозволу, а саме вибухової речовини метальної дії нітроцелюлозного пороху, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, підняв та забрав з вказаного місця, таким чином незаконно придбав вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Після цього, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що придбаний ним предмет відноситься до категорії вибухових речовин, переніс, тобто здійснив носіння, вибухової речовини до власного місця проживання у житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , та почав зберігати вибухову речовину у металевих банках у різних кімнатах житлового будинку, що вказаний вище. Тобто, ОСОБА_8 умисно зберігав вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама до 05.11.2021.

Під час обшуку, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду, житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , власником та жителем якого є ОСОБА_8 , працівниками поліції 05.11.2021 виявлено та вилучено вибухову речовину метальної дії нітроцелюлозний порох, який придатний для горіння за допомогою вогнепровідного шнура загальною масою 353,28 грама.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних справ, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Враховуючи наведене ОСОБА_8 не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, зберігав та носив вибухову речовину, чим порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VІІІ від 23.12.2015, постанови Верховної Ради України за № 2471- ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та показав, що 04.12.2019 такої події взагалі не було. Свій візит до лікаря ОСОБА_10 сфальсифікувала. Відносно 19.12.2019 теж не визнав вини. Відносно епізоду за 10.06.2020 показав, що 10.06.2020 разом з ним по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_12 та Власик, а з ОСОБА_10 проживала Катруся. Колишня дружина з Катрусею приїхали до нього. Діти гралися, а він пішов до хати. ОСОБА_10 зробила крик, що він її б`є і забрав телефон. Він більше 10 м. до неї не підходив, не обзивав і не матюкав. Вона обзивала і кричала до нього, щоб віддати телефон. Викликала поліцію, а телефон не знайшли. Крім того, 18.09.2020 він приїхав до школи з ОСОБА_12 і Власиком. Біля школи стояла ОСОБА_10 з рюкзаком. Він провів Власика до школи, а ОСОБА_12 сидів в машині. Він розвернувся і хотів йти, а ОСОБА_10 його обігнала і стояла вже біля машини. Під`їхав директор. Колишня дружина наробила крику, що він її б`є, копнула його в коліно і пішла за машину. Не бив її, не ображав, а казав відійти. Щодо події 31.03.2021, то цього дня син ОСОБА_12 прибіг до нього і каже, що їм дають Власика і Катрусю. Коли приїхали виявилося навпаки Власика і Катрусю не дають, кажуть давати ОСОБА_12 . Перед машиною вибігли ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які не давали йому проїхати. Вони кричали, бігали. Коли виходив з машини, то вони втікали, а коли сідав, то не давали проїхати. Я не хотів віддавати сина, бо вони мене обманули. Батюшка казав йому залишити сина і тоді він його залишив. ОСОБА_12 , потім батюшка привіз додому. Не вживав нецензурної лайки. Поведінка потерпілої була агресивна, кричала, не давала проїхати, ставала перед машиною, відбулася провокація. Цивільний позов не визнав.

Відносно вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що свою вину не визнає. Такого пороху у нього не було. Обшук проводили без нього. Поняті виходили, заходили, ходили пити каву. Так, він був мисливцем, мав дозвіл на зброю, мав зброю. Тоді патрони робив, але не з такого пороху. Використовував « ОСОБА_15 », «Барс» бездимний порох. Димний порох «Сокол» в нього його не було. Порох «Крук» купував у магазині. Позбавили права на зброю у 2016 році. Дозвіл анулювали, мисливську рушницю здав. На той час пороху у нього не було, він його вистрілював, може комусь віддав. Він не міг забути про порох. Банки були його, але пороху там не було. Вважає, що порох йому підкинули працівники поліції.

Просить його виправдати у вчиненні всіх кримінальних правопорушеннях.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник в судове засідання не з`явилися, однак про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно заяви від 09.09.2024 року ОСОБА_10 просила цивільний позов задоволити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 свої вини у вчиненні кримінальних правопорушень, його винуватість в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 126, ст.126-1, ч.1 ст.263 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст.126-1 КК України доводиться наступними доказами.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої, яка показала, що:

04.12.2019 року приблизно о 12 год. ночі прийшов ОСОБА_8 . Вона разом із дітьми спала на дивані, проснулась від удару в обличчя і він знову її вдарив. Сказав, що гукає її, а вона не йде. Дана подія відбулася по АДРЕСА_1 . Дем`ян все бачив, просив тата, щоб він не робив такого. ОСОБА_8 наніс її два удари в обличчя. Вона поїхала в лікарню зафіксувати побої, а потім написала заяву в поліцію.

19.12.2019 року ввечері після 23 год. ОСОБА_8 прийшов в стані алкогольного сп`яніння, на той час вона проживала у своєї бабусі за адресою АДРЕСА_3 , почав стукати у двері та вікна. Діти відкрили йому двері. Діти повели його показувати подарунки. Вона з ОСОБА_16 була у кімнаті, годувала дитину. ОСОБА_8 зайшов до неї у кімнату і почав наносити удари в обличчя багато разів, все було в крові. Відносно цього епізоду є вирок суду.

10.06.2020 діти ОСОБА_12 та Власик жили разом з батьком ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 Почаїв і служба у справах дітей встановила дні побачень. Вона з ОСОБА_16 в обідній час приїхала до дітей. Вони гралися на дворі. ОСОБА_12 попросив телефон, щось хотів глянути, вона дала телефон, він подивився і положив телефон на гойдалці. Прийшов ОСОБА_8 і сів на гойдалку. ОСОБА_12 пішов забрати телефон, однак ОСОБА_8 забрав його та заніс в хату. Вона плакала та просила віддати телефон, діти теж просили, щоб він віддав телефон. ОСОБА_8 почав кричати та виганяти її з двору, обзивав нецензурними словами. Вона викликала поліцію. Телефон їй подарувала сестра ОСОБА_17 .. Це було насильство відносно неї.

18.09.2020 о 9 год. ранку вона перебувала біля Старопочаївської школи. ОСОБА_8 прийшов повідомити, що ОСОБА_12 не прийде до школи, бо його болить голова. Вона побачила, що ОСОБА_8 стоїть біля вчителів і пішла до машини, де сидів ОСОБА_12 . Відкрила двері і спілкувалась з дитиною. Тоді почав бігти ОСОБА_8 та кричати чого вона тут стоїть, почав закривати двері, щоб вона не спілкувалася з дитиною. Вона почала відходити і він вдарив її в обличчя, почав ображати, тоді вдарив ногою по лівій нозі. В цей момент стояли діти, вчителі, батьки, директор. Зверталась за медичною допомогою, викликала відразу працівників поліції.

31.03.2021 дана подія відбувалась на території будинку її батьків по АДРЕСА_4 . Зателефонував ОСОБА_12 та сказав, що приїде до них гратися. Під`їхала машина і з неї почав кричати ОСОБА_8 , щоб Власик йшов до нього. До машини підійшли її мама ОСОБА_18 , дочка ОСОБА_19 та вона. За кермом був батюшка. ОСОБА_8 сидів з боку в нетверезому стані, а позаду сидів ОСОБА_12 . Тато наполягав, щоб Власика відпустили до нього, а ОСОБА_12 плакав, що тато його не пускає. Дитина плакала і вони не могли їй допомогти. Дана подія тривала біля години. Батюшка також просив ОСОБА_8 відпустити ОСОБА_20 ОСОБА_8 погодився відкрити двері машини і відпустити дитину. ОСОБА_12 був заплаканий, у нього трусилися руки. Викликали швидку, дали дитині таблетку. ОСОБА_8 всіх ображав, висловлювався нецензурною лайкою. Вона його не ображала. До дочки ОСОБА_19 говорив, що вона йому більше не дочка. Все життя змінилось, вона змушена була сама займатися з дітьми, стала емоційнішою, вона постійно плакала. ОСОБА_8 постійно обмежував її у спілкуванні з дітьми, їй було важко, насамперед, через домашнє насильство. Вона виїхала за кордон. Вона і діти стали спокійними, тому що її там ніхто не бив, вона почувається захищеною. ОСОБА_8 застосовував до неї неодноразово фізичне, психологічне та фінансове насилля.

Відносно епізоду по ч. 1 ст. 263 КК України показала, що 05.11.2021 їй повідомили по телефону, що будуть проводити обшук у будинку по АДРЕСА_1 і їй потрібно з`явитися, оскільки в будинку знаходиться дитина, а ОСОБА_8 не має. Вона зателефонувала до дочки ОСОБА_19 і на обшук поїхала вона. Чула, що вилучили порох та зброю. В будинку пороху було повно, тому що ОСОБА_8 був мисливцем. Який саме порох був не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що відносно подій, які мали місце 04.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 їй нічого не відомо. 31.03.2021 до неї подзвонив ОСОБА_12 і сказав, що хоче приїхати. ОСОБА_8 приїхав до них в стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно, не випускав дитину з машини, висловлювався нецензурною лайкою. Виходив з машини, замахувався бити її та маму ОСОБА_10 . ОСОБА_12 хотів вийти з машини, а він його не відпускав, дитина плакала, була психологічна травма. Говорив до водія, щоб той їхав, закривав двері, говорив, що вони йому ніхто, вона ОСОБА_12 не сестра, хотів поїхати. Коли вони з мамою ОСОБА_13 заважали їхати, виходив з машини і замахувався, щоб вдарити. ОСОБА_8 обзивав маму Іващук Оксану. Дана подія відбулася по АДРЕСА_5 , де проживають її бабуся та дідусь. ОСОБА_10 хвилювалася, оскільки ОСОБА_12 плакав, ОСОБА_8 не віддавав дитину, машину закривав з середини і не випускав. Мама ОСОБА_10 стала більш стривоженою, боялася вийти з дітьми, щоб ОСОБА_8 не приїхав і не забрав дітей. Виїзд за кордон пов`язаний з діями ОСОБА_8 . Він говорив, що ОСОБА_10 це не мати, а Ксенька.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона працює вчителем у Почаївській школі, де навчаються діти Іващуків. У вересні місяці два роки назад, вона йшла на роботу та побачила під школою Іващук Оксану з рюкзаком. Спитала у неї чого вона тут стоїть, ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_8 забрав у неї ОСОБА_12 , а речі залишились у неї, тому вона принесла рюкзак. Коли під`їхав ОСОБА_8 вона підійшла до машини, відчинила дверку та нахилилась до ОСОБА_12 . Підійшов ОСОБА_8 закрив дверку та повів ОСОБА_13 за машину. Бачила, як ОСОБА_8 копнув Оксану ногою. Іващук ОСОБА_13 кричала не бий, що ти робиш, а ОСОБА_8 кричав брехуха. Викликали поліцію.

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей пояснив, що він, Власик і тато приїхали до школи. Мама стояла біля сходів школи, принесла рюкзак з книжками. Під`їхав директор, і мама підійшла до них. Прийшов тато і сказав, щоб мама відійшла. Вони пішли за машину. Він почув, як мама сказала, що тато її б`є. Також одного разу, він , тато і батюшка приїхали машиною до баби з дідом додому, щоб забрати Власика та ОСОБА_16 до вечора. Вийшла мама з ОСОБА_14 і казали, щоб тато відпутив його. Тато не відпускав. Вони хотіли їхати, однак мама перегородила дорогу і тоді тато відпустив його до мами.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що подарувала сестрі телефон «Самсунг». ОСОБА_8 за місцем свого проживання його забрав. Телефон був вимкнений. 10.06.2020 ОСОБА_10 казала, що ОСОБА_8 ображав її словесно, матюкав, штовхав і діти почали кричати, щоб він її не бив.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що точної дати події вона вже не пам`ятає. Вона є сусідкою ОСОБА_8 почула крик і вийшла на подвір`я. Вона побачила, як стоїть ОСОБА_10 і кричить віддай телефон, вона була з ОСОБА_23 дівчинкою Катрусею на руках, яка почала дуже плакати. Малий кричав тату не треба. Коли ОСОБА_13 йшла з двору, то ОСОБА_24 кричав вийди з двору ти ніхто, діти не називають тебе мамою. Він її не бив, а виштовхував з двору. Приїхала поліція і вона пішла додому. Все відбулось на подвір`ї ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_8 і попросив поїхати з ним, щоб забрати дітей, так як його машина поломалася. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 приїхали до ОСОБА_13 . ОСОБА_12 подзвонив до ОСОБА_14 , вийшли ОСОБА_13 і Івона. ОСОБА_26 спитав де діти, ОСОБА_14 сказала, щоб ОСОБА_12 виходив з машини. Перед машиною стояла ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . ОСОБА_8 декілька раз виходив з машини, сварилися, погроз не чув. Коли всі почали плакати, він попросив ОСОБА_8 відпустити ОСОБА_12 і він його відпустив. З обох сторін були нецензурні слова.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком потерпілої ОСОБА_28 та проживає за адресою АДРЕСА_4 . Точної дати події він не пам`ятає. Обвинувачний ОСОБА_8 приїхав машиною разом з батюшкою та ОСОБА_12 . ОСОБА_13 вийшла до машини, щоб забрати сина ОСОБА_12 . ОСОБА_8 його не пускав та ображав ОСОБА_13 нецензурними словами впродовж всієї події. Також він ображав свою дочку Івону. Батюшка попросив ОСОБА_26 , залишити ОСОБА_12 на дві години ОСОБА_13 . Іващук ОСОБА_12 відпустив, дитині стало погано викликали швидку. Через 2 години приїхав батюшка та забрав ОСОБА_12 . Під час даної події він перебував у хаті біля вікна, яке було відкрите. Навпроти вікна стояла машина і він все чув.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_13 , проживає в АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 є її зятем. На весні 2021 року в обідню пору перебувала за місцем свого проживання із ОСОБА_13 та дітьми. Почула крик, вийшла на подвір`я та побачила, що під`їхали машиною батюшка ОСОБА_29 та ОСОБА_8 , позаду сидів ОСОБА_12 . ОСОБА_30 хотів до сестри та брата, однак ОСОБА_8 його не пускав. Оксана та старша дочка Івона просили, щоб пустив ОСОБА_12 , однак ОСОБА_8 його не пускав. Тоді батюшка сказав ОСОБА_8 , щоб пустив дитину. Тоді ОСОБА_8 ОСОБА_12 відпустив. Дана подія відбувалася біля 30 хв., ОСОБА_8 ображав нецензурними словами ОСОБА_13 та кричав до своєї дочки ОСОБА_14 , що вона йому не дочка, викликали поліцію. ОСОБА_12 стало погано викликали швидку, дали дитині заспокійливе. Обвинувачений не погрожував. Відносно події біля школи знає зі слів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . ОСОБА_31 підійшла до машини і хотіла поговорити з ОСОБА_12 , однак ОСОБА_8 почав копати її ногами. Були синяки на ногах, ОСОБА_13 показувала вдома.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_6 , навпроти батьків ОСОБА_28 , є їхньою сусідкою. Навесні 2021 року під`їхала зелена машина до будинку батьків ОСОБА_28 , в якій був ОСОБА_8 , батюшка та ОСОБА_12 . Вийшли Оксана та дочка Івона просили, щоб ОСОБА_8 відпустив ОСОБА_12 . ОСОБА_26 дитини не хотів відпускати, був агресивний, кричав до ОСОБА_13 та дочки Івони, вживав нецензурні слова. До кінця не була, пішла до хати, а коли вийшла, то машини вже не було.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по вул.Юридика в м.Почаїв навпроти батьків ОСОБА_28 . В обідню пору 2021 року приїхав машиною батюшка, попереду сидів ОСОБА_24 , а позаду ОСОБА_12 . Вона перебувала в себе на подвір`ї та все чула. Іващук ОСОБА_26 вимагав, щоб ОСОБА_13 віддала йому ОСОБА_16 та Власіка. Був скандал, вийшла дочка ОСОБА_14 і почала просити батька, щоб пустив ОСОБА_12 . Іващук ОСОБА_26 був агресивний, сварився з дочкою, казав що вона йому не дочка. ОСОБА_13 плакала, бо Іващук ОСОБА_26 не хотів віддати ОСОБА_12 . Була нецензурна лексика. Все це тривало пів години.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником служби у справах дітей. Сім`я Іващуків відома їй по справі коли вирішувався спір між батьками, органом опіки та піклування, щодо їх малолітніх дітей. По місцю проживання сім`ї неодноразово виїжджали, спілкувалися з дітьми, матір`ю та батьком. Батьки є відповідальні. Батько ОСОБА_8 не може маніпулювати дітьми. Також інформації, що ОСОБА_8 чинив насильницькі дії відносно дітей та Іващук ОСОБА_13 не надходило. Зі слів потерпілої їй відомо про факт насильства, однак документально не було підтверджено.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в службі у справах дітей. ОСОБА_8 є багатодітним батьком і жодної інформації про вчинення насильства відносно дітей у службу не надходило. Діти, до того як стався конфлікт у родині, відносилися добре і до мами і до тата. Спір, який між ними виник, розділив дітей. Маніпуляцій відносно ОСОБА_12 з боку батька не було. Зі слів потерпілої їй відомо про насильство, однак з повідомленням до служби ніхто не звертався.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_36 , який в судовому засіданні показав, що неодноразово з ОСОБА_8 приїжджав до ОСОБА_13 , сварок між ним не чув, між ними були хороші відносини, як такі що не підтверджують і не спростовують обставини, які викладені в обвинувальному акті.

Дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.09.2019 року про розірвання шлюбу з якого вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2000 року та розірвали шлюб 24 вересня 2019 року;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000210 від 19.09.2021 з якого вбачається, що 04.12.2019 в денну пору доби, перебуваючи за власним місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 в ході словесного конфлікту наніс декілька ударів власній дружині ОСОБА_10 , чим завдав останній фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень;

- рапортом чергового Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 19.09.2021 з якого вбачається, що надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що 04.12.2019 її чоловік ОСОБА_8 за місцем спільного проживання під час конфлікту наніс їй кілька ударів руками по обличчю, чим спричинив фізичного болю;

- заявою ОСОБА_10 від 08.04.2021, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який систематично застосовує до неї та дочки ОСОБА_19 фізичне, психологічне та фінансове насильство, а саме, в грудні 2019 року ОСОБА_8 застосував до неї домашнє насильство;

- заявою ОСОБА_10 від 18.09.2021, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_8 , який без причин наніс їй декілька ударів, завдавши їй фізичної болі. Дана подія відбулася 04.12.2019 року;

- довідкою КНП «Почаївська районна комунальна лікарня» Почаївської міської ради №823 від 17.06.2021. з якої вбачається, що ОСОБА_10 зверталась за медичною допомогою 05.12.2019. Діагноз: забій спинки носа, верхньої губи. Післятравматичний риніт. Емоційна реакція на стрес;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000059 від 19.09.2020 з якого вбачається, що 18.09.2020 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебуваючи неподалік Старопочаївської ЗОШ І-ІІІ ст. у с.Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області, в ході словесного конфлікту наніс два удари ОСОБА_10 , чим завдав останній тілесні ушкодження;

- заявою ОСОБА_10 від 18.09.2020, згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який наніс їй тілесні ушкодження 18.09.2020 близько 9 год. 00 хв. неподалік навчального закладу ЗОШ І-ІІІ ст. Старопочаївська;

- рапортом помічника чергового СРПП №2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 19.09.2020, з якого вбачається, що 19.09.2020 о 11 год. 29 хв. у ВП надійшло повідомлення від чергового лікаря поліклінічного відділення Почаївської РКЛ про те, що до них із тілесними ушкодженнями у вигляді: забій м`яких тканин правого стегна, крововилив, забій правої кисті звернулася ОСОБА_10 .. Зі слів останньої вказані тілесні ушкодження їй спричинив колишній чоловік ОСОБА_8 ;

- рапортом помічника чергового СРПП №4 Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 18.09.2020, згідно якого 18.09.2020 о 09 год. 32 хв. у ВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_10 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_8 вчиняє конфлікт та не віддає дитину. Заявниця знаходиться біля школи;

- заявою ОСОБА_10 від 18.09.2020 згідно якої просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_8 , який 18.09.2020 біля 09 год. 00 хв. на подвір`ї школи вчинив відносно неї психологічне і фізичне насилля, в присутності дітей та вчителів копав ногами, штовхав кулаками і ображав;

- рапортом помічника чергового СРПП №4 Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 18.09.2020 з якого вбачається, що 18.09.2020 о 16 год. 04 хв. у ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_21 про те, що в с.Старий Почаїв ОСОБА_8 вчинив сварку із своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 ;

- заявою ОСОБА_21 від 18.09.2020 згідно якої просить забезпечити щоденне чергування поліції на території школи у зв`язку з тим, що на очах учнів, вчителів ОСОБА_8 вчинив насилля над своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 , копав ногами, штовхав в присутності старшого сина ОСОБА_37 , який сидів у машині і плакав;

- повідомленням КНП «Почаївська районна комунальна лікарня» Почаївської міської ради №1084 від 22.09.2021, згідно якої ОСОБА_10 зверталась за медичною допомогою до лікаря хірурга поліклінічного відділення КНП «Почаївська РКЛ» 19.09.2020 о 10 год. 40 хв. Діагноз: забій м`яких тканин правого стегна. Крововилив. Забій правої кисті, долучено копію журналу обліку осіб, що звернулись до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000538 від 20.12.2019, з якого вбачається, що 20.12.2019 надійшла заява ОСОБА_10 про те, що 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 за місцем проживання заявниці спричинив останній тілесні ушкодження;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.05.2021 згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 25.05.2021 року про тимчасовий доступ до документів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000538 від 20.12.2019 було вилучено: копія витягу з ЄРДР, копія рапорту ЄО, копію заяви про притягнення до кримінальної відповідальності, копія протоколу допиту потерпілого, копію таблиці до протоколу допиту потерпілого, копію протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого, копію протоколу слідчого експерименту із малолітнім свідком, оптичний диск із відеозаписом слідчого експерименту із малолітнім свідком, копію обвинувального акту від 22.12.2020;

- заявою ОСОБА_10 від 20.12.2019 згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_8 , який 19.12.2019 близько 23 год. 00 хв. спричинив їй тілесних ушкоджень;

- висновком експерта №1258 від 24 грудня 2019 року встановлено, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_10 виявлені рана і синець верхньої повіки правого ока та синець нижньої повіки цього ж ока, що поширюється на виличну ділянку, із забиттям м`яких тканин, злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи. Вид і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів близько за добу до її експертного обстеження, не виключено у вказаний в постанові термін 19 грудня 2019 року. Виявленні у ОСОБА_10 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких з короткочасним розладом здоров`я. Утворення виявлених в ОСОБА_10 ушкоджень за обставин, повідомлених нею при судово-медичній експертизі, не виключається;

- висновками експерта №23 від 29 травня 2020 року та №1258 від 24.12.2019 встановлено, що у ОСОБА_10 в ділянці голови були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя рана і синець верхньої повіки, синець із забиттям м`яких тканин нижньої повіки з поширенням на виличну ділянку; на лівій половині злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба, крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи. Наведені ушкодження утворились від неодноразової дії тупих предметів. Виявлена в ОСОБА_10 травма голови, зважаючи на розташування та характер зовнішніх ушкоджень, не властива для утворення при «падінні з висоти власного зросту на тверде покриття підлоги». Конкретних обставин спричинення ОСОБА_10 19.12.2019 ушкоджень у наданій постанові не зазначено. Їх виникнення за обставин, на які вона вказує в протоколі її допиту від 20.12.2019 не суперечать тим судово-медичним даним, що отримані експертною комісією при вивченні наданих медичних документів;

- висновком експерта №86 від 20 листопада 2020 року встановлено, що згідно з даними попередніх судово-медичних експертиз (висновки експерта №1258 та №23) у ОСОБА_10 в ділянці голови були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя рана і синець верхньої повіки, синець із забиттям м`яких тканин нижньої повіки з поширенням на виличну ділянку, на лівій половині злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба, крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи на цьому рівні. Вказані ушкодження спричиненні неодноразово (щонайменше дворазовою) дією топого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, не виключено ударами рукою (кулаком). Отже, виникнення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень за обставин, наведених у протоколах проведення слідчого експерименту із потерпілою та із свідком ОСОБА_11 внаслідок нанесення ударів рукою (кулаком) в ділянку обличчя ОСОБА_10 не виключається;

- вироком Кременецького районного суду Тернопільської області №601/2527/20 від 18.06.2021 згідно якого встановлено, що «19.12.2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_8 прийшов у житловий будинок, що по АДРЕСА_3 , у якому проживає його колишня дружина ОСОБА_10 . В цей момент між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_8 винник протиправний умисел спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку, ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння фізичних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно підійшов до потерпілої, яка в цей час перебувала на ліжку та годувала малолітню дочку груддю, та кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі ОСОБА_10 . В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді травми голови - закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку із зовнішніми ушкодженнями - рани і синця верхньої повіки правового ока, синця із забиттям м`яких тканин нижньої повіки правого ока з поширенням на виличну ділянку, зламу коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_10 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість». ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт;

- ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 25.08.2021 з якої вбачається, що вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.06.2021 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000226 від 11.06.2020 з якого вбачається, що 10.06.2020 ОСОБА_8 таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» в своєї колишньої дружини ОСОБА_10 , коли остання перебувала за місцем проживання ОСОБА_8 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 26.05.2021 згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 25.05.2021 року про тимчасовий доступ до документів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000226 від 11.06.2020 було вилучено: копія витягу із ЄРДР, копія рапорту ЄО, копія заяви про притягнення до адміністративної відповідальності;

- рапортом помічника чергового СРПП №1Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 10.06.2020 з якого вбачається, що між ОСОБА_10 та її колишнім чоловіком ОСОБА_8 на протязі тривалого часу існують неприязні відносини. ОСОБА_10 прийшла до свого колишнього чоловіка провідати спільних дітей, які проживають разом із ним в с. Ст.Почаїв. Під час відвідування заявниця мала із собою мобільний телефон «Самсунг», ОСОБА_8 забрав його та не повертає;

- заявою ОСОБА_10 від 15.06.2020, згідно якої просить притягнути до відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_8 за вчинення домашнього насильства над нею, яке полягає в тому, що 10.06.2020 він вкрав в присутності її неповнолітніх дітей її телефон;

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000157 від 13.04.2021 з якого вбачається, що 12.04.2021 до Кременецького РВП надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що 31.03.2021 за адресою: АДРЕСА_4 її колишній чоловік ОСОБА_8 вкотре вчинив відносно неї домашнє насильство в присутності їхнього спільного малолітнього сина, чим спричинив психологічні страждання останній;

- заявою ОСОБА_10 від 08.04.2021 згідно якої просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який систематично на протязі 2020-2021 застосовує до неї та дочки ОСОБА_19 фізичне, психологічне та фінансове насильство, а саме: в грудні 2019 року, 18.09.2020, 31.03.2021;

- рапортом помічника чергового Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 31.03.2021 з якого вбачається, що надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що колишній чоловік ОСОБА_8 у нетверезому стані отримує 9-річну дитину в автомобілі, не відпускає дитину до заявниці;

- заявою ОСОБА_19 від 31.03.2021 згідно якої просить притягнути до адміністративної відповідальності її батька ОСОБА_8 , який 31.03.2021 близько 17 год. 30 хв. за місцем проживання її мами, а саме в АДРЕСА_4 вчинив відносно неї домашнє насильство в сім`ї, що виражалося в психологічному давлені на неї та її малолітнього брата ОСОБА_38 , щоб брат не йшов до мами, чим довів її до психологічного зриву;

- заявою ОСОБА_10 від 12.04.2021, згідно якої просить притягнути ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та винести терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_8

- рапортом чергового СРПП №2 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 12.04.2021 згідно якого 12.04.2021 о 18 год. 44 хв. у РВП поштою надійшла заява ОСОБА_10 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_8 систематично вчиняє конфлікти;

- рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року з якого вбачається, що позов ОСОБА_8 до Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії НОМЕР_1 від 26.12.2019 задоволено. Визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії НОМЕР_1 від 26.12.2019; Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2020 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого 30.11.2021 о 09 год. 54 хв. було затримано ОСОБА_8 ;

Твердження захисника, що між ОСОБА_8 і потерпілою ОСОБА_10 відбувались сімейні конфлікти, суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується доказами дослідженими під час судового розгляду.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України доводиться наступними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_19 показала, що приблизно осінню 2021 року, вона приїхала до АДРЕСА_1 Почаїв за місцем проживання батька. Обшук ще не розпочався. Двері відкрили у її присутності. Вилучили набої до пістолета і до рушниці, воздушку, на дворі знайшли обріз, і в другому гаражі знайшли одноствольну рушницю. Вилучали макове насіння та порох. При обшуку було двоє понятих. Працівники поліції порох не підкидали, його вилучили у ОСОБА_8 . Раніше він займався виготовленням саморобних набоїв до рушниці, а там був порох. Він їй також колись давав їх робити. Він використовував порох під назвою « ОСОБА_15 ». Батько міг зберігати цей порох, бо займався полюванням. Все, що вилучалось запаковували і ставили підписи поняті і вона. Вона бачила, як слідчі вилучали речі. Бачила баночки, які працівники поліції вилучали. Такі баночки вона бачила в ОСОБА_8 , він їх використовував.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показав, що він працює старостою Почаївської міської ради с.Старий Почаїв. Приблизно о 10 год. 30 хв. до нього подзвонила слідча і повідомила, що потрібно прийти до будинку ОСОБА_8 , оскільки буде проводитися обшук. Він приїхав пізніше після обіду. ОСОБА_40 ще був і тоді він вже поїхав. В будинку ОСОБА_8 все було розкидано, при вході бачив патрони, гільзи, щось схоже на воздушку, коробочки, в яких йому сказали, що це порох, сухе зілля. Після цього, він був на обшуку до кінця. Обставин вилучення предметів він не бачив. Була слідча, два представники поліції, два поняті. Захотіли перерву. Раз ходили по каву. Через 3 години ходили в магазин. Виходили курити, поліцейські виходили також. Відео виключали. Обшук тривав цілий день. Бачив, як пакували у пакети предмети та підписувався про це.

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснив, що до нього подзвонив ОСОБА_8 та попросив приїхати до нього додому. Приблизно о 12 од 00 хв. він приїхав до будику ОСОБА_8 під час обшуку слідча ходила по кімнатах. Найшли 2 патрони, а як найшли інші предмети він не бачив. Речі, які знайшли пакували у конверти, про що він підписувався.

Свідок ОСОБА_40 показав, що 5 листопада 2021 в с.Старий Почаїв, за місцем проживання ОСОБА_8 був проведений обшук. Знайшли воздушку і патрони. За порох не пам`ятає, можливо знайшли пізніше, бо він був тільки до обіду, а після обіду приїхав староста. Поняті були присутні під час обшуку. Слідча в основному тримала їх та понятих біля себе. Він не бачив, як поняті ходили в магазин.

Дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000514 від 06.11.2021 з якого вбачається, що 05.11.2021 під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду (1-кс/601/886/2021) від 26.10.2021, за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: обріз мисливської рушниці та дві рушниці невстановленої марки, на яких наявні серійні номера: № НОМЕР_2 , №3624В, а також металеві банки із сипучою невідомою речовиною всередині, схожою на порох, вагою приблизно 300 грам, патрони до травматичного пістолету калібром 9 мм у кількості 15 шт., а також патрони до гладкоствольної мисливської рушниці у кількості 67 шт.;

- рапортом помічника чергового Кременеького РВП ГУНП в Тернопільській області від 05.11.2021 згідно якого, 05.11.2021 о 21 год. 47 хв у РВП надійшов рапорт о/у СКП Кременецького РВП ОСОБА_42 про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 26.10.2021 в ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 було виявлено та в подальшому вилучено: обріз мисливської рушниці та дві рушниці невстановленої марки, на яких наявні серійні номера: № НОМЕР_2 , №3624В, а також металеві банки із сипучою невідомою речовиною всередині, схожою на порох, вагою приблизно 300 грам, патрони до травматичного пістолету калібром 9 мм у кількості 15 шт., а також патрони до гладкоствольної мисливської рушниці у кількості 67 шт.;

- ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду 1-кс/601/886/2021 від 26.10.2021 було надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку з надіврними будівлями , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення мобільного пристрою Самсунг сірого кольору та інших речових доказів у справі;

- протоколом обшуку від 05.11.2021 року, який проводився за участю ОСОБА_43 (зі сторони власника будинку), ОСОБА_44 (старости Почаївської міської ради), ОСОБА_19 в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 на підставі ухвали слідчого судді 1-кс/601/886/2021 про проведення обшуку від 26.10.2021, згідно якого об`єктом обшуку є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення, вилучено: 3 металеві банки із невідомою сипучою речовиною, зовні схожою на порох, дві із яких із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох» та одна «Сокол порох охотничий бездимний», які поміщено у сейф-пакет №7229872; та інші предмети, які не є предметом дослідження в даному кримінальному провадженні. Учасники обшуку ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_19 , ОСОБА_39 , ОСОБА_49 та ОСОБА_50 . Зауважень не надходило.

Під час судового розгляду досліджено відеозапис, долучений до протоколу обшуку від 05.11.2021 року, інформація, на якому узгоджуються із відомостями, відображеними у самому протоколі.

- протоколом огляду від 08.11.2021, згідно якого об`єктом огляду являється сейф-пакет №7229872, у якому наявні 3 металеві банки із невідомою сипучою речовиною, зовні схожою на порох, дві із яких із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох» та одна «Сокол порох охотничий бездимний», які з метою відібрання взірців речовини, перепаковуються наступним чином: взірці речовини схожої на порох взятої із металевої банки із надписом «КРУК піроксиліновий мисливський порох», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет №INZ1078303, взірці речовини схожої на порох взятої із металевої банки із надписом «КРУК піроксиліновий мисливський порох», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет №GSU1010122, взірці речовини сухої схожої напорох взятої із металевої банки із надписом «Сокол порох охотничий бездимний», які поміщено в паперовий згорток та надалі поміщені в сейф-пакет № INZ1078317, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох», поміщена у сейф-пакет №1125921, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «КРУК піроксиліновий мисливський порох», поміщена у сейф-пакет №1125928, металева банка із невідомою сипучою речовиною зовні схожою на порох, із надписом: «Сокол порох охотничий бездимний», поміщена у сейф-пакет №1125920. Огляд проведений в присутності понятих;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11512-ФХВР від 25.11.2021 , згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок різної форми та кольору масою 6,17 грама (об`єкт дослідження) є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта від 26.11.2021 №СЕ-19/120-21/11518-ФХВР, згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок різної форми та кольору масою 5,02 грама (об`єкт дослідження) є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта № СЕ-19/120-21/11524-ВТХ від 10.12.2021, згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 112 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура. Із зображення 4 вбачається, що дата виготовлення пороху мисливського «Крук» - 02.09.2015р.;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11522-ВТХ від 10.12.2021 , згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 96 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11514-ФХВР від 12.11.2021, згідно якого надана на експертизу речовина, що складається з частинок у вигляді паралелограма плоскої форми зеленого кольору, масою 4,09 грама є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним порохом;

- висновком експерта №СЕ-19/120-21/11519-ВТХ від 22.11.2021, згідно якого маса наданої для дослідження вибухової речовини становить 130 грам. Надана на дослідження вибухова речовина, придатна до горіння за допомогою вогнепровідного шнура;

- даними, які містяться у повідомленні ГУНП в Тернопільській області №10308-2024 від 11.10.2024 згідно , якого вбачається, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01.01.2018 по 01.01.2022 дозволи на придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів до неї та інших предметів та речовин не видавалися. Станом на 05.11.2021 ОСОБА_8 чинних дозволів на право придбання, зберігання зброї, пристроїв не мав. Однак, ОСОБА_8 мав дозвіл №267 від 20.09.1995 (термін дії до 20.09.2016) та №676 від 06.10.1998 (термін дії до 20.10.2018). Вищевказані дозволи були анульовані у вересні 2016 року у зв`язку із повідомленням 13.10.2015 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Для роз`яснення висновків експерта в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_51 , який суду пояснив, що для складення висновків №СЕ-19/120-21/11512-ФХВР від 25.11.2021, №СЕ-19/120-21/11518-ФХВР від 26.11.2021 та №СЕ-19/120-21/11514-ФХВР від 12.11.2021 йому була надана лише сама речовина. Марку пороху він не встановлює. Під час дослідження ним встановлено, що всі три надані йому речовини були придатні до вибухового перетворення. Це був нітроцелюлозний порох.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_44 та покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що поняті під час обшуку виходили на каву, в магазин, оскільки вказане спростовується переглянутим відеозаписом проведеного обшуку. Обвинувачений під час обшуку взагалі був відсутній. Зауважень до протоколу обшуку під час його підписання ОСОБА_39 не висловлював.

Крім того, захисник в судовому засіданні зазначив, що протокол обшуку від 05.11.2021 року є недопустимим доказом, оскільки на підставі ухвали слідчого судді метою обшуку був мобільний телефон, а не вибухові речовини.

Згідно ч.7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. З огляду на вказане, суд виходячи із сукупності всіх обставин, відхиляє зазначені доводи захисника.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення не було допущено порушень, які б потягли за собою недопустимість проведеного обшуку, як слідчої дії.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінальних проваджень, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1, ч.1 ст.263 КК України поза розумним сумнівом.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи та за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КК України є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином, а правопорушення передбачене ч.1 ст.263 КК України, згідно ст. 12 КК України, є тяжким, особу винного, стан його здоров`я, не перебуває на обліку в лікаря психіатра чи нарколога, позитивно характеризується по місцю проживання, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 в обвинувальному акті відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 йому слід призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт, за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі та за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 , а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до пунктів 1,2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку , крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини та три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, на час ухвалення вироку сплинули строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення передбачені ч.1ст.126, ст.126-1 КК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності сторона захисту не подавала, а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_8 слід звільнити від призначених покарань за цими статтями на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Крім цього, згідно вироку Кременецького районного суду Тернопільської області №601/2527/20 від 18.06.2021, ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке він не відбув.

Вищевказаний вирок набрав законної сили 25.08.2021 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності,передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті,подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

05.11.2021 ОСОБА_8 вчиняє кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 263 КК України (тяжкий злочин).

Строк виконання вироку перервався і відповідно строк обчислення давності виконання вироку почався з 05.11.2021 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі №487/3326/15-к (провадження № 51-4811км20) ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року), ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку може бути підтверджена лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, на час ухвалення вироку у справі строки давності виконання вироку Кременецького районного суду Тернопільської області №601/2527/20 від 18.06.2021 закінчились, а саме пройшло понад два роки з моменту проголошення вироку та вчинення нового злочину , а саме з 05.11.2021, факт ухилення від відбування покарання ОСОБА_8 не встановлений вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КК України, якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Таким чином, суд вважає, що судимість за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області №601/2527/20 від 18.06.2021 в ОСОБА_8 погашена.

Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку в лікаря психіатра чи нарколога, вік обвинуваченого, стан його здоров`я (хворіє на цукровий діабет), позитивно характеризується по місцю проживання, міцні та сталі соціальні зв`язки, ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставини та наслідки вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні Зазначене, на думку суду, вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно правової позиції Касаційного кримінального Верховного суду у справі 205/7091/16-к від 17.10.2019 року заборони застосування ст. 75 КК України за умови невизнання засудженим своєї вини Кримінальний кодекс України не містить.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_8 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також в строк покарання слід зарахувати строк затримання 30.11.2021 (1 день).

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

В обґрунтування цивільного позову, потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 04.12.2019, 19.12.2019, 10.06.2020, 18.09.2020 вона зазнала фізичного болю в результаті отриманих побоїв. Систематичні фізичні та психологічні страждання, яких зазнавала потерпіла викликали у неї побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. Глибина завданих моральних страждань ОСОБА_10 полягає в тому, що вона є приниженою, скривдженою та ображеною жінкою та свідками усіх цькувань та насмішок з боку кривдника ОСОБА_8 є їхні спільні діти. ОСОБА_8 постійно вчиняв відносно неї домашнє насильство. Внаслідок агресивної поведінки, словесних образ та цькувань над ОСОБА_10 вона зазнала психологічного насильства, систематичність якого сформувало у неї такі риси як комплекс неповноцінності, емоційну неврівноваженість, низький рівень комунікативних навичок, підозрілість, тривожність, сором`язливість. Після пережитих страждань потерпілій важко жити у місті, в якому кожен знає її як жертву агресора-чоловіка, на даний час ОСОБА_10 змушена вносити зміни в організацію свого життя, шукати нове житло, роботу.

Згідно ч. 2 ст. 127 КК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 23 ЦК Українипередбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно пункту 9постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру завданої потерпілій ОСОБА_10 моральної шкоди, суд враховує обставини даного кримінального провадження, а саме те, що неправомірними діями обвинуваченого цивільному позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає у її тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях; у порушенні звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Відтак, дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягаю частковому задоволенню і вважає достатнім для компенсації моральної шкоди є стягнення з обвинуваченого (цивільного відповідача) на користь потерпілої (цивільного позивача) в розмірі 20 000 гривень.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження , суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, тяжкість призначеного обвинуваченому покарання, вік, існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст.49, ч. 5 ст.74 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 2 років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч. 5 ст.74 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в строк покарання строк затримання 30.11.2021 (1 день).

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Обрати ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора чи до суду на першу вимогу;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду.

Встановити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 23 год. 59 хв. 04 лютого 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 20 000 (двадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 13 043 (тринадцять тисяч сорок три) гривні 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1