ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3143/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004402 відомості до ЄРДР внесені 01.11.2024 за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, не одружений, на утриманні осіб не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не депутат, державні нагороди або пільги відсутні, ранішене судимий, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2024 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується протоколами допитів свідків, потерпілого, ОМП, затримання, довідкою КМКЛ ШМД, огляду відеозапису, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, зважаючи на категорію злочину, обізнаності про місцезнаходження вказаних осіб; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи відсутність роботи, міцних соціальних зв`язків та інших стримуючих факторів, а також знищити або спотворити будь яку з речей, яка має істотне значення, оскільки наразі проводяться заходи щодо відшукання таких речей, зокрема знаряддя вчинення злочину.

Захисник підозрюваного, просив обрати підозрюваному інший запобіжний захід, посилаючись на те, що кваліфікація дій останнього може бути змінена на більш м`яку, оскільки висновку експерта по визначенню ступеня тяжких тілесних ушкоджень наразі не має і стверджувати, що ушкодження є тяжкими однозначно не можна. Крім того, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, зокрема рідну тітку, з якою спілкується та може проживати під її наглядом в разі обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Крім того, досудовим розслідуванням не проведено ряд слідчих дій, які б виявили прямі докази вини підозрюваного, зокрема пред`явлення особи для впізнання тощо.

Підозрюваний підтримав захисника.

Прокурор проти доводів захисника заперечував, посилаючись на те, що протягом доби експертиза по тілесним ушкодженням проведена об`єктивно бути не може, проте наразі потерпілий перебуває в реанімації, що з урахуванням характеру тілесних ушкоджень вочевидь не свідчить про те, що останні є легкими або середньої тяжкості.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першоюцієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту потерпілого, свідків, огляду місця події, довідкою з медичної установи, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину згідно ч. 5 ст. 12 КК України.

Зважаючи на категорію злочину, обізнаності про місцезнаходження потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на вказаних осіб є високим, оскільки останні надають викривальні покази щодо підозрюваного, який наразі не надавав показів щодо інкримінованого злочину.

ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, у квартирі проживає самостійно, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка є тіткою підозрюваного повідомила, що проживає окремо від підозрюваного, бачиться рідко, часто спілкується по телефону, в разі якщо буде обрано домашній арешт може взяти його до себе та проживати разом. Також зазначила, що з дитинства ОСОБА_5 був спокійним та врівноваженим, постійно працює, хоча і неофіційно. ОСОБА_5 не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, будь яких заощаджень, офіційного джерела доходу, мати підозрюваного на початку повномасштабного вторгнення виїхала проживати за кордон.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що хоча у ОСОБА_5 є родич, проте це не свідчить про його міцні соціальні зв`язки та не вказує на те, що ОСОБА_8 здатна контролювати поведінку ОСОБА_5 та має відповідний авторитет для підозрюваного, у зв`язку з чим, такий запобіжний захід як домашній арешт та інші більш м`які буде не дієвим, зокрема і за обставин наведених вище.

Крім того, зважаючи на вище наведені фактори, слідчий суддя вважає, що обставин, які б унеможливлювали та/або вагомо стримували підозрюваного від втечі, відсутні, а тому ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є високим.

Крім того, на даний час досудовим розслідуванням проводяться заходи щодо відшукання предметів та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може знищити відшукуванні докази, перебуваючи не в умовах ізоляції, а отже ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є високим.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваного будуть не дієвими для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Idalov проти Росії § 140; Tase проти Румунії, § 40; Castravet проти Молдови, § 33; Belchev проти Болгарії, § 82).

При обґрунтуванні строку тримання під вартою шістдесят днів прокурор зазначає, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій таких як проведення додаткових допитів свідків, потерпілого, додатковий допит підозрюваного, тощо а тому строк шістдесят днів визначений процесуальним законом, є об`єктивно виваженим та ймовірно достатнім для завершення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи категорію злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявні ризики слідчий суддя вважає недоцільним визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з 01.11.2024 з 18 год. 37 хв. до 30.12.2024 до 18 год. 37 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1