№ провадження 1-кс/208/1911/24
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000593 від 26.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.2 ст.149 КК України:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград РФ, громадянина РФ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який оголошений у міжнародний розшук, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із даним клопотанням, в якиму просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000593 від 26.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, у відношенні ОСОБА_7 , який оголошений у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за його відсутності.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні відділу СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2018 за № 0000593, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України, за підозрою ОСОБА_7

16 лютого 2024 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, яке в подальшому опубліковано в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр».

Крім того, в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 для особистого вручення повідомлення про підозру на 19.02.2024, 20.02.2024 та 21.02.2024 року.

Однак, ОСОБА_7 на виклик до слідчого не з`явився, причини неявки не надав.

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_7 з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування за межами України, місцезнаходження його на теперішній час не встановлене.

Відповідно до даних, отриманих з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин російської федерації ОСОБА_7 виїхав через пункт пропуску Бориспіль-D до РФ. Крім того, за наявною інфрмацією у період з 08.11.2017 по 22.02.2024 Державний кордон України останній не перетинав.

У зв`язку з чим 22.02.2024 постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до даних, отриманих під час досудового розслідування ОСОБА_7 є громадянином РФ та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ян на підставу застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись вчинити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме::

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_7 є іноземцем та переховується на даний час за межами України на території РФ, та може в подальшому продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, злочин, який інкримінований йому є особливо тяжким, та карається позбавленням волі строком від 5 до 12 років, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, з метою уникнення покарання може продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Вказана обставина підтверджується тим, що ОСОБА_7 є громадянином РФ, 27.08.2015 перетнув кордон у пункті пропуску Бориспіль-D і більше на територію України не повертався.

- незаконно впливати на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 особисто знайомий з потерпілими та володіючи відомостями з їх особистого життя, розголошення яких вони не бажають, може незаконно впливати на них для того, щоб останні змінили свої покази на його користь.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , відноситься к злочинам проти волі, честі та гідності особи, та вчинений ним відносно неповнолітніх осіб, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, враховуючи обставини кримінального провадження, є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення щодо дітей.

Таким чином, на думку слідчого, з метою запобігання заявленим ризикам, які виправдовують тримання цієї особи під вартою, об`єктивно необхідним є обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначила, що повідомлена підозра є підтвердженою зібраними доказами у їх сукупності. Факт перебування підозрюваного за межами України підтверджено наявними в справі матеріалами. Просила клопотання задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, посилаючись на те, що ст.575 КПК України передбачає, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, наведені прокурором, є недоведеними та необгрунтованими, прокурором в судовому засіданні надано лише матеріали справи. На підставі зазначеного, адвокат вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ч.6 ст.193 КПК України клопотання розглянуте без участі підозрюваного

Слідчий суддя, вислухавши прокурора та адвоката, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні відділу СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2018 за № 0000593, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України, за підозрою ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що у період з січня 2012 року по червень 2013 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , керуючись злочинним умислом, направленим на порушення конституційних прав людини особисту волю, честь та гідність, посягаючи на основні засади суспільної моралі у сфері статевих стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, шляхом шантажу, з використанням уразливого стану неповнолітніх осіб, здійснили іншу незаконну угоду, об`єктом якої є людина, з метою її подальшої сексуальної експлуатації, за наступними обставинами.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, з метою її подальшої сексуальної експлуатації, ОСОБА_8 запросив до себе в гості свого знайомого громадянина Російської Федерації, мешканця м. Санкт-Петербург ОСОБА_7 , з яким протягом тривалого часу підтримував дружні відносини на ґрунті спільних інтересів, достовірно знаючи про те, що останній є особою, яку цікавлять сексуальні стосунки з хлопцями підліткового віку, повідомивши останньому про те, що в нього є декілька неповнолітніх осіб, з якими останній може вступити в статеві зносини неприродним шляхом.

Причому ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_7 , що має певний вплив на цих неповнолітніх осіб та вони будуть беззаперечно виконувати всі сексуальні вимоги останнього і задовольняти його статеві потреби таким чином, як він їм накаже, тобто фактично отримає вказаних неповнолітніх осіб в тимчасове користування з метою сексуальної експлуатації для задоволення власних статевих потреб.

ОСОБА_7 , маючи на меті задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом з неповнолітніми особами чоловічої статі, погодився на вказану пропозицію ОСОБА_8 , тим самим вступив з ним в злочинну змову щодо здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, з метою її подальшої сексуальної експлуатації, та у період з січня 2012 по червень 2013 років неодноразово приїздив на територію України та зустрічався з останнім.

Не бажаючи бути викритим та притягнутим у подальшому до кримінальної відповідальності за вчинені ним стосовно неповнолітніх осіб статеві злочини, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх злочинних намірів, застосовуючи з цією метою засоби конспірації, домовився з ОСОБА_8 про нерозголошення його справжніх особистих даних, а також про те, що в присутності сторонніх осіб він буде називати себе ім`ям ОСОБА_9 .

Так, у період з 06.01.2012 по 10.01.2012, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір щодо здійснення між ним та ОСОБА_7 іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, з метою її подальшої сексуальної експлуатації, познайомив його з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким ОСОБА_8 тривалий час вступав в статеві зносини неприродним способом, та який знаходився у психологічній залежності від останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у період з 06.01.2012 по 10.01.2012, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, умисно, шляхом шантажу та застосовуючи психічне насильство до неповнолітнього ОСОБА_10 , яке виразилось у погрозах розголосити відомості особистого життя, які ганьблять потерпілого, з використанням уразливого стану, в якому перебував неповнолітній внаслідок своїх індивідуально-психологічних характеристик та підліткового віку, складного соціального становища, у зв`язку з чим не міг приймати за своєю волею самостійні рішення та чинити опір незаконним діям, вчинюваним щодо нього з боку ОСОБА_8 , наказав йому піти разом зі ОСОБА_7 до іншої кімнати та виконувати там всі сексуальні вимоги останнього, тим самим ОСОБА_11 передав неповнолітнього ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 одержав неповнолітнього з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Неповнолітній ОСОБА_10 , перебуваючи в уразливому стані у зв`язку з зазначеними обставинами та будучи позбавленим можливості чинити опір незаконним діям, перебуваючи у психологічній залежності від ОСОБА_8 , був вимушений виконати його вимоги. ОСОБА_7 , одержавши таким чином від ОСОБА_8 неповнолітнього ОСОБА_10 , вийшов з ним до іншої кімнати, розташованої в будинку за вищевказаною адресою, де з метою примусового задоволення власних сексуальних потреб, проти волі останнього, достовірно знаючи про його неповнолітній вік, вступив з ним в статеві зносини неприродним способом.

Продовжуючи свої злочинні дії, у період з 14.06.2013 по 17.06.2013, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір щодо здійснення між ним та ОСОБА_7 іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, з метою її подальшої сексуальної експлуатації передав, а ОСОБА_7 одержав неповнолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якими ОСОБА_8 тривалий час вступав в статеві зносини неприродним способом та які знаходились у психологічній залежності від останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір у період з 14.06.2013 по 17.06.2013, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, умисно, шляхом шантажу та застосовуючи психічне насильство до неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яке виразилось у погрозах розголосити відомості особистого життя, які ганьблять потерпілих, з використанням уразливого стану, в якому перебували неповнолітні внаслідок своїх індивідуально-психологічних характеристик та підліткового віку, складного соціального становища, у зв`язку з чим не могли приймати за своєю волею самостійні рішення та чинити опір незаконним діям, вчинюваним щодо них з боку ОСОБА_8 , наказав неповнолітнім по черзі піти разом зі ОСОБА_7 до іншої кімнати та виконувати там всі сексуальні вимоги, тим самим передав неповнолітніх під повний контроль останньому з метою подальшої сексуальної експлуатації.

Отже, неповнолітні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи в уразливому стані у зв`язку з зазначеними обставинами та будучи позбавленими можливості чинити опір незаконним діям, здійснюваним щодо них з боку ОСОБА_8 , були вимушені виконати його вимоги. Таким чином, ОСОБА_7 , одержавши від ОСОБА_8 неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вступав з ними по черзі в сексуальні зносини неприродним способом у будинку за вищевказаною адресою.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у здійсненні іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, з використанням шантажу, уразливого стану особи, вчиненими щодо кількох неповнолітніх осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 149 КК України.

16 лютого 2024 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, яке в подальшому опубліковано в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр».

Крім того, в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 для особистого вручення повідомлення про підозру на 19.02.2024, 20.02.2024 та 21.02.2024 року.

Однак, ОСОБА_7 на виклик до слідчого не з`явився, причини неявки не надав.

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_7 з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування за межами України, місцезнаходження його на теперішній час не встановлене.

Відповідно до даних, отриманих з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин російської федерації ОСОБА_7 виїхав через пункт пропуску Бориспіль-D до РФ. Крім того, за наявною інфрмацією у період з 08.11.2017 по 22.02.2024 Державний кордон України останній не перетинав.

У зв`язку з чим 22.02.2024 постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до даних, отриманих під час досудового розслідування ОСОБА_7 є громадянином РФ та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вказане питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження (частина 6 статті 193 КПК України).

Слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Як убачається з наданих матеріалів, які обґрунтовують клопотання, обставини підозри мають місце та повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_16 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення потерпілим особи ОСОБА_7 для впізнання за фотознімками, висновками судових психологічних експертиз, протоколами огляду, речовими доказами, вилученими під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 та ін. матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Враховуючи, сукупність наявних в матеріалах провадження доказів, слідчий суддя приходить висновку, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього вищевказаного запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони є реальними з огляду на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а також у зв`язку з тим, що останнього оголошено у державний та міжнародний розшук.

Посилання сторони захисту на недоведеність існування ризиків, слідчий суддя сприймає критично, оскільки КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Статтями 281 та 335КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду місцезнаходження підозрюваного чи обвинуваченого невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора чи суду, за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор чи суд оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься відповідна постанова чи ухвала.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (як державного так і міжнародного) має бути винесена відповідна постанова чи ухвала суду (ст.ст. 281,335 КПК України), що має бути здійснено органом досудового розслідування чи судом, шляхом винесення відповідної постанови чи ухвали про оголошення особи в державний чи міжнародний розшук.

Фактично дата винесення органом досудового розслідування чи судом відповідної постанови чи ухвали про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого і є початком оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні ст.ст. 281, 335 КПК України, що здійснено органом досудового розслідування 22.02.2024 шляхом винесення постанови про оголошення міжнародного розшук ОСОБА_7 .

У зв`язку з викладеним, винесена органом досудового розслідування відповідна постанова про оголошення розшукуваної особи у міжнародний розшук є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено розшук підозрюваного чи обвинуваченого, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку, як державного так і міжнародного, тобто оголошення розшуку особи не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Також, відповідна постанова про міжнародний розшук підозрюваного чи обвинуваченого є підставою для підтвердження факту оголошення вказаної особи у міжнародний розшук, з метою подальшого винесення відповідної ухвали суду про тримання під вартою, згідно з ч.6 ст.193 КПК України.

До того ж, відповідно до ч.2 ст. 575 КПК України до клопотання про видачу особи (екстрадицію) на стадії досудового розслідування обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо вона запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

В даному випадку постановлення ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть підстави організації розшукових заходів на міжнародному рівні.

Перевіривши додані до клопотання матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором під час розгляду було доведено набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183-185, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України в межах кримінального провадження № 0000593 від 26.07.2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного і не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження ОСОБА_7 має бути доставлений до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1