Справа № 489/5701/24
Провадження № 1-кс/489/840/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

02 серпня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням прокурора окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000224 від 01.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,

встановив:

СД ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом виявлення 01.08.2024 в АДРЕСА_1 , мотоцикла «Honda CBR 900 RR», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками підробки він-коду.

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт вилученого 01.08.2024 під час огляду місця події мотоцикла «Honda CBR 900 RR», д.н.з. НОМЕР_1 , ключа до нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з метою забезпечення їхнього збереження як речових доказів.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зокрема, в клопотанні не вказано, який саме визначений ч. 1 ст. 170 КПК України спосіб арешту (позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) просить накласти прокурор на тимчасово вилучене майно.

Також клопотання не містить будь-якого обґрунтування необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію вилученого мотоциклу в кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом підробки він-коду мотоциклу, а не свідоцтва про його реєстрацію, та не вказано, які саме обставини підлягають встановленню з допомогою вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з чим наявні підстави для його арешту.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що клопотання та додані до нього матеріали не містять зазначення того, що вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки, про що внесені відомості до ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за відповідною статтею закону про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим наявні підстави для його арешту у такому провадженні.

Крім того, в клопотанні не зазначено хто є власником/законним володільцем тимчасово вилученого майна та документів, які прокурор просить арештувати, а також в клопотанні відсутні контактні дані (місце проживання, контактний номер телефону) володільця вилученого майна, що є необхідними відомостями для його повідомлення про дату та час розгляду клопотання про арешт майна з метою виконання вимог ст. 172 КПК України, а також з метою забезпечення загальних засад змагальності та рівності сторін з урахуванням скорочених строків розгляду подібної категорії клопотань, що унеможливлює вчасне повідомлення учасників іншим чином.

Наведене свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вище наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000224 від 01.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1