ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 16 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 16 серпня 2024 року, посилаючись на те, що в серпні 2024 року він звернувся до керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області з повідомленням, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінальних правопорушень в період з 26.06.2021 по 06.07.2021 слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000319 від 20.06.2021, а саме, останній в ході проведення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою створення штучних доказів та підроблення доказів, провів слідчий експеримент обставин дорожньо-транспортної пригоди зі свідком ОСОБА_6 та зазначив в протоколі слідчого експерименту відомості, які не відповідають дійсності та суперечать висновку судово-трасологічної експертизи. Зазначені відомості були покладені слідчим ОСОБА_7 як вихідні дані при проведені судової автотехнічної експертизи. Вищевказаний висновок експертизи був покладений в основу звинувачення його у порушенні ПДР, що призвело до загибелі велосипедиста ОСОБА_8 та в подальшому до його незаконного засудження.

Немирівською окружною прокуратурою Вінницької області подане ним повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000319 від 20.06.2021 було скеровано до ТУ Державного бюро розслідувань.

05 вересня 2024 року він отримав лист від в.о. керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , згідно з яким вбачається, що в наданих ним матеріалах не зазначено, які саме матеріали виготовлені або використані слідчим ОСОБА_5 для створення штучних доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а відтак немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 16 серпня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 просив постановити рішення, яким визнати бездіяльність в.о. керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_9 , яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, та зобов`язати уповноважену особу внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задовольнити.

Представник четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в серпні місяці 2024 року ОСОБА_4 звернувся до керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області з повідомленням від 16 серпня 2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, яке в подальшому було скеровано до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому. В повідомленні про кримінальні правопорушення ОСОБА_4 зазначав про обставини вчинення на його думку слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, створення останнім штучних доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000319 від 20.06.2021 за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 286-1 КК України, в результаті чого він був незаконно засуджений.

Згідно з листом в.о. керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 від 27.08.2024 №2410зкп/х/14-01-04-41557/2024, при вивченні матеріалів звернення ОСОБА_4 встановлено, що в них містяться різні висновки експертів щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_4 , у тому числі проведених на підставі постанов слідчого ОСОБА_5 та інші матеріали даного кримінального провадження. У той же час, в даних матеріалах звернення не міститься посилань на документи (матеріали), які виготовлені та/або використані слідчим ОСОБА_5 для створення штучних доказів вини ОСОБА_4 , а містяться лише посилання на незгоду з ними останнього як підозрюваного. З огляду на викладене, у даному зверненні щодо можливого вчинення неправомірних дій слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому на даний час підстави, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву ОСОБА_4 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 вбачається, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого кримінального правопорушення, тому підстави для внесення відомостей за заявою останнього відсутні.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_4 достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадової особи четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 16 серпня 2024 року слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 16 серпня 2024 року, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_10