ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003155 від 25.10.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, працюючого офіціантом в закладі «Санторіні», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

встановив:

25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. ОСОБА_10 перебував в компанії своїх друзів за адресою: АДРЕСА_2 кут Польської, де також перебував ОСОБА_9 , та його компанія: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які перебували поряд із компанією ОСОБА_10 .

Під час розпиття спиртних напоїв у ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна перепалка із ОСОБА_11 під час якої останні почали брутально висловлюватися на адресу один одного.

Побачивши вказаний конфлікт, з метою його уникнення, ОСОБА_9 вступив у діалог з ОСОБА_10 , та після чого запропонував ОСОБА_11 залишити місце події.

Проте, ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наздогнав компанію ОСОБА_9 та раптово наніс сильний удар правою рукою стиснутою у кулак в обличчя ОСОБА_9 , внаслідок удару останньому нанесено тілесні ушкодження у вигляді: лінійний перелом потиличної кістки, згідно п. 2.1.3. «б» «Прави судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні 23.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставин злочину, які викладені в обвинувальному акті. Заявив, що у вчиненому розкаявся, щиро шкодує про свій вчинок, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та негативно відноситься до події і своєї поведінки.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_10 дав суду показання, про те, що 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 кут Польськоївін перебував в компанії своїх друзів, де також перебував ОСОБА_9 разом із своєю компанією. В подальшому, в нього виникла словесна перепалка з одним із друзів ОСОБА_9 , під час якої вони почали сваритись та ОСОБА_9 вступив у їх конфлікт та запропонував другу залишити місце події. Надалі, він був обурений такою поведінкою, він наздогнав ОСОБА_9 та наніс йому сильний удар правою рукою стиснутою у кулак в обличчя, від чого той отримав тілесні ушкодження.

Крім повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується дослідженими судом доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.10.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 заявив, що 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. по АДРЕСА_3 , його побили невідомі особи.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2020 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 , із CD-диском з відеофіксацією слідчого експерименту, згідно якого встановлено та уточнено деталі обставин події, що мали місце 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. за адресою: АДРЕСА_3 , а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала особу на фото №2, на якому зображений ОСОБА_10 згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фото №4, на якому зображений ОСОБА_10 згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2020 року, за участю свідка ОСОБА_11 , із CD-диском з відеофіксацією слідчого експерименту, згідно якого встановлено та уточнено деталі обставин події, що мали місце 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 кут Польської, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.11.2020 року, відповідно до якого під час тимчасового доступу було вилучено завірені належним чином: журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, де зазначений хворий ОСОБА_9 , диск формату «CD-R» на ім`я ОСОБА_9 з «КТ ТМ» 25.10.2020 року, а також заключення комп`ютерної томографії головного мозку та ім`я ОСОБА_9 .

Висновком експерта №2699 від 27.11.2020 року, згідно якої на підставі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_9 і даних медичної документації на нього, встановлено, що ОСОБА_9 , 25.10.2020 року був доставлений ШМД до МКЛ №1, де він був оглянутий і був встановлений діагноз «ЗЧМТ. Забій головного мозку. Перелом потиличної кістки». На підставі наявних даних можна казати лише про те, що описані у гр. ОСОБА_9 тілесні ушкодження віднесені до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Висновком експерта №2932 від 02.02.2021 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , даних наданої медичної документації на нього та даних матеріалів кримінального провадження, встановлено, що у ОСОБА_9 було виявлено наступне тілесне ушкодження: лінійний перелом потиличної кістки.

Дане ушкодження могло утворитися, як в результаті ударів тупим твердим предметом, так і в результаті падіння задньою поверхнею тіла на площину.

Дане ушкодження, згідно з п. 2.1.3 «б» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Також вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 дав покази про те, що 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 кут Польськоївін перебував в компанії своїх друзів, де також перебував ОСОБА_10 із своєю компанією. В подальшому, у його друга виник конфлікт із ОСОБА_10 та він підійшов та вступив в їх конфлікт та сказав другу покинути місце конфлікту. Після чого вони пішли, проте його наздогнав ОСОБА_10 та наніс йому сильний удар рукою стиснутою у кулак в обличчя, від якого він отримав травму голови і доставлений до лікарні, але лікування проходив дома.

Також, вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується наступними документами, які містять інформацію, яка підтверджує фактичні дані про наявність обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, і, які доведені обвинуваченням. При цьому враховує, що досліджені і наведені рапорти співробітників поліції та витяг з ЄРДР, надані прокурором в підтвердження вини обвинуваченого, є документами та не є процесуальним джерелом доказів в розумінні вимог КПК України, зокрема, ст. 84 КПК України, однак ці документи судом враховуються в сукупності з іншими дослідженими доказами.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0003155 від 25.10.2020 року, згідно якого 25.10.2020 року до чергової частини Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій він просить застосувати заходи правового характеру до невстановленої особи, яка 25.10.2020 року приблизно о 00:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла заявнику тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки. ЖЄО 52362.

Рапортом інспектора чергового Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 25.10.2020 року, про те, що 25.10.20220 року о 01:52 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , була бійка, травму отримали три чоловіка, зокрема ОСОБА_9 . Заявник ОСОБА_12

Рапортом інспектора чергового Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 25.10.2020 року, про те, що 25.10.20220 року о 03:11 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.10.2020 року о 03:11 год. за адресою: АДРЕСА_2 , була бійка, травму отримали три чоловіка, зокрема ОСОБА_9 . Заявник Боднар.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про злочинну діяльність ОСОБА_10 , а тому кладе в основу обвинувального вироку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому, судом виключається з обвинувачення вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий стан обвинуваченого не знайшов свого підтвердження належними доказами, дослідженими судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив умисний злочин, направлений проти життя та здоров`я особи, який у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів

ОСОБА_10 громадянин України, працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, даних щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події злочинів, у тому числі їх час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, що виглядало для суду достатньо переконливо.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_10 , який перебуває в достатньо молодому віці, працює та має сім`ю, необхідно для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах мінімального строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання саме у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції частини статті, за якою він визнається винуватим, про що також просили суд сторони кримінального провадження, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_10 злочину, усвідомленням останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його позитивну поведінку після вчинення злочину, яка виразилась у визнанні винуватості, дані про особу винного, який працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка має генетичне захворювання (синдром дауна), а також матір похилого віку, яка має ряд хронічних захворювань та потребує стороннього догляду і, які в нинішніх реаліях безумовно потребують підтримки від ОСОБА_10 , як батька та сина, як моральної так і матеріальної, те, що він відшкодував потерпілому завдану його діями шкоду та заявив суду, що негативно відноситься до події, які стались та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатнього переконливо, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_10 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_10 від призначеного покарання з випробуванням та відсутністю ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_10 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні, даних по речові докази прокурор суду не надавав, заходи забезпечення кримінального провадження, крім запобіжного заходу не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Обвинуваченого ОСОБА_10 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

23.10.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/17096/21

Номер провадження № 1-кп/ 522/2282/24

Головуючий суддя ОСОБА_1