Справа № 296/5202/22
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000073 від 25.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146 КК України,-

встановив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав вказане клопотання. Зазначив, що ризики не зменшились та не змінились, з метою запобігання наявних ризиків неможливо застосувати до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Представник потерпілї ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора, просив задовольнити.

Колегія суддів дослідивши клопотання, додані до них матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, зокрема, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, а також у замаху на умисне вбивство з мотивів особистої неприязні, ревнощів та помсти, які відносяться до особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Таким чином, суд враховує ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого впливу з боку обвинуваченого на потерпілих, вірогідності переховування від суду, вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Прокурором також доведено, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких даних щодо неможливості утримання обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 315, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 19 січня 2025 року включно, без права внесення застави.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2