Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 561/797/23

Провадження № 11-кп/4815/128/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000087 від 11 квітня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрове, жителя АДРЕСА_1 , громадянина республіки білорусь, одруженого, без постійного місця роботи, раніше судимого вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 07.06.2022 року за ч. 1 ст. 436-2 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинy передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 червня 2022 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня його затримання 25 травня 2023 року, 11 год. 45 хв.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 9560 грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2023 року на апарат мобільного зв`язку з сім карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , апарат мобільного зв`язку Nokia IMEI НОМЕР_4 з сім карткою № НОМЕР_5 оператора телекомунікації «Київстар», записник із наявними контактними даними після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_7 усвідомлюючи той факт, що з 24 лютого 2022 року російська федерація здійснює на території України відкриту збройну агресію із залученням регулярних збройних сил та інших воєнізованих формувань, диверсійно-розвідувальних групп, підрозділи збройних сил російської федерації систематично та масово ведуть агресивні бойові дії, порушують закони та звичаї війни, вчиняють військові злочини, пов`язані в тому числі із вбивством цивільного населення та руйнуванням об`єктів цивільної інфраструктури, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на даний час, будучи засудженим вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 07.06.2022 року за ч. 1 ст. 436-2 КК України, вчинив поширення інформації про рух та розташування Збройних Сил України, інших утворених, відповідно до законів України, військових формувань, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 з використанням засобів стільникового зв`язку з номерами операторів: « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_6 » у ході спілкування з громадянином республіки білорусь ОСОБА_9 , який використовував термінал мобільного зв`язку з номером білоруського оператора з надання комунікаційних послуг « НОМЕР_7 », 26 квітня 2023 року, 27 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року, 09 травня 2023 року, 13 травня 2023 року, 25 травня 2023 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, повідомив останньому відомості про місцезнаходження, кількість, комплектування, рух підрозділів ЗСУ та інших військових формувань, залучених до оборонних заходів на українсько-білоруській прикордонній території, а саме:

- проведення з початку 2023 заходів із забезпечення охорони мосту через річку Стир силами територіальної оборони ЗС України в районі АДРЕСА_1 , в тому числі із залученням броньованої колісної техніки у кількості двох одиниць;

- передислокацію частини військовослужбовців (у кількості орієнтовно 50 осіб) територіальної оборони ЗС України, залучених до оборонних заходів на українсько-білоруській прикордонній території, в період березня-квітня 2023 року з району розосередження смт. Зарічне Вараського району Рівненської області до с. Комори Вараського району Рівненської області, в тому числі броньованої колісної техніки у кількості дві одиниці;

- функціонування блокпостів на в`їзд, виїзд через річку Стир в АДРЕСА_1 , а також на в`їзд, виїзд - АДРЕСА_2 , забезпечення охорони мосту військовослужбовцями ЗС України в орієнтовній кількості 10 осіб;

- фактичного розміщення з початку 2023 року військовослужбовців ЗС України по АДРЕСА_1 ;

-проведення антитерористичних контрдиверсійних заходів військовими формуваннями (у кількості орієнтовно 10 осіб) в районі АДРЕСА_1 , в тому числі із залученням броньованої колісної техніки у кількості дві одиниці.

Поширення вказаної інформації про розташування підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, в умовах воєнного стану, у тому числі громадянину республіки білорусь, могло спричинити шкоду державній безпеці України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, покликається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Звертає увагу, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому належним чином не враховано і не мотивовано, що будучи засудженим 07.06.2022 року за ч.1 ст. 436-2 КК України, останній належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин проти основ національної безпеки в умовах воєнного стану, що могло спричинити шкоду державній безпеці України і призвести до загибелі військовослужбовців ЗСУ та цивільного населення.

Зазначені обставини, на думку прокурора, не сприяють меті покарання та не можуть свідчити про можливість виправлення особи, а також запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Вважає про наявність підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Просить вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 114-2 КК України скасувати. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 114-2 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Зарічненського районного суду від 07.06.2022 року та визначити остаточне покарання 8 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без зміни.

Захисник в апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду.

Вказує, що судом не встановлено факт передачі ОСОБА_7 під час спілкування у телефонному режимі із особою з номером абонента оператора мобільного зв`язку республіки білорусь координат, геолокацію, фото чи відео файлів розташування підрозділів Збройних Сил України.

Також, на думку сторони захисту, суду не було надано доказів умисного зібрання, здобуття та фіксацію ОСОБА_7 інформації про розміщення, переміщення, дислокацію, розташування підрозділів ЗСУ.

Речові докази, які були вилучені у ОСОБА_7 згідно протоколів огляду містять лише усні телефонні розмови.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поширення обвинуваченим інформації, яка підпадає під протиправні дії, відповідальність за які передбачена ст. 114-2 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_7 у приватній телефонній розмові із особою з номером оператора стільникового зв`язку велась мова про загальновідому інформацію, яка наявна у вільному доступі та відома жителям смт. Зарічного.

Звертає увагу, що обвинувачений вів телефонні розмови із представником країни, яка наразі законодавчо не визнана Україною як країна-агресор.

Просить скасувати вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 114-2 КК України, кримінальне провадження закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника в інтересах обвинуваченого не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано.

Так, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 саме у поширенні інформації про рух та розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості при тому, що така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , його вина підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який у своїх пояснення суду вказав, що дійсно спілкувався упродовж квітня-травня 2023 року по телефону із особою, яка себе називала « ОСОБА_10 », розповідав інформацію, яка була йому відома від жителів селища про розташування сил територіальної оборони та військовослужбовців Збройних Сил України поблизу смт. Зарічне. При цьому попередньо зазначив, що в кінці лютого 2023 року до нього додому кілька разів приїздили невідомі особи, які представилися співробітниками консульства республіки білорусь, одним із них був чоловік на ім`я « ОСОБА_11 ». У ході розмови вони привітали його з днем виводу військ з ОСОБА_12 та дали кошти в сумі 2000 грн., а також телефон чорного кольору, повідомивши, що будуть йому телефонувати, якщо щось буде потрібно. Зазначив, що настання жодних шкідливих наслідків не бажав, ініціатором цього спілкування не був, спеціально інформації не збирав. Підтвердив, що голос, зафіксований в аудіофайлах телефонних розмов із ОСОБА_9 , належить йому.

На підтвердження встановлених фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався на наведені у вироку показання свідка ОСОБА_13 щодо підтримання обвинуваченим зв`язків з колишніми та діючими військовослужбовцями республіки білорусь та російської федерації, здійснення несанкціонованого поширення інформації про рух та розташування підрозділів Збройних Сил України, а також свідка ОСОБА_14 (зі слів брата) щодо приїзду додому до обвинуваченого осіб, які представились співробітниками білоруського консульства, привітання останнього, як учасника війни в ОСОБА_12 та надання йому 2000 грн., сказавши, що будуть йому допомагати.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненому підтверджуються і дослідженими судом даними належних та допустимих письмових доказів, наданих стороною обвинувачення. Зокрема, даними протоколу обшуку житлового будинку обвинуваченого від 25.05.2023 року щодо виявлення і вилучення відповідних терміналів мобільного зв`язку із сім-картами, які містять відомості спілкування обвинуваченого із громадянином республіки білорусь ОСОБА_9 (що узгоджується і з даними протоколів тимчасового доступу до інформації від 12.07.2023 року та даними протоколу огляду від 13.07.2023 року), а також записника із наявними контактними даними, в тому числі російськими, які відповідно до постанови від 25.05.2023 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Також даними протоколів огляду мобільних телефонів (виявлених і вилучених за місцем проживання обвинуваченого) від 19.06.2023 року, 20.06.2023 року щодо виявлених фактів вхідних дзвінків з номера білоруського оператора, підписаного як « ОСОБА_15 » і їх тривалості, зокрема, 01.05.2023 року, 09.05.2023 року, 13.05.2023 року, 25.05.2023 року. Даними протоколів за результатами проведення НСРД від 15.05.2023 року, 25.05.2020 року з доданими дисками зі змістом аудіо фіксації розмов щодо повідомлення обвинуваченим у ході спілкування з ОСОБА_9 :

-26.04.2023 року, 01.05.2023 року про забезпечення охорони мосту через річку Стир силами територіальної оборони ЗС України в районі АДРЕСА_1 , в тому числі із залученням броньованої колісної техніки у кількості дві одиниці;

-27.04.2023 року, 09.05.2023 року про передислокацію частини військовослужбовців (у кількості орієнтовно 50 осіб) територіальної оборони ЗС України, залучених до оборонних заходів на українсько-білоруській прикордонній території, в період березня-квітня 2023 року з району розосередження смт. Зарічне Вараського району Рівненської області до с. Комори Вараського району Рівненської області, в тому числі двох одиниць броньованої колісної техніки;

-13.05.2023 року про функціонування блокпостів на в`їзд-виїзд через річку Стир в АДРЕСА_1 , забезпечення охорони мосту військовослужбовцями ЗС України у орієнтовній кількості 10 осіб; фактичне розміщення з початку 2023 року військовослужбовців ЗСУ по АДРЕСА_1 ;

-25 травня 2023 року про проведення контрдиверсійних заходів військовими формуваннями в районі АДРЕСА_1 , в тому числі із залученням броньованої колісної техніки у кількості дві одиниці.

Судом першої інстанції враховано і дані висновку судової експертизи звукозапису №СЕ-19/118-23/6025-ВЗ від 20.06.2023 року щодо підтвердження належності усного мовлення в наданих на дослідження фонограмах із записами розмов 26.04.2023 р., 27.04.2023 р., 01.05.2023 р., 09.05.2023 р., 13.05.2023 р. 23.05.2023 р., 25.05.2023 р., зміст яких відображено у протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 15.05.2023 р., 25.05.2023 р. саме ОСОБА_7 , що не заперечувалось і самим обвинуваченим у наданих суду показаннях.

Факт надання ОСОБА_7 зазначеної актуальної інформації ОСОБА_9 підтверджується дослідженим судом повідомленням Управління (з координації антитерористичної діяльності) УСБУ в Рівненській області від 13.06.2023 р. № 33/6162.

Судом встановлено, що відповідно до дослідженої відповіді об`єднаного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 66 від 11.05.2023 р. передана ОСОБА_7 громадянину ОСОБА_9 інформація Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України чи іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалася.

Судом враховано, що розголошення вказаної інформації в умовах воєнного стану, у тому числі і громадянину республіки білорусь, яка є військовим союзником російської федерації, може спричинити шкоду державній безпеці України у сфері обороноздатності, зокрема, у диверсійному та терористичному плані.

За наведеного, досліджені судом першої інстанції показання обвинуваченого, свідків та письмові докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та беззаперечно вказують на наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого щодо оспорювання фактичних обставин є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалам кримінального провадження.

Отже, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам провадження.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 114-2 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільної його небезпечності, встановлених обставин, даних про особу обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті за інкримінований злочин з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України.

Дане покарання на переконання колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому покарання внаслідок м`якості прокурором не наведено.

Колегія суддів вважає, що доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційних скаргах сторони обвинувачення і захисту не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування з ухваленням нового вироку чи закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційних скаргах доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 114-2 КК України залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора та захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3