Справа № 509/2502/24
УХВАЛА

14 травня 2024 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000027 від 10.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любомирка Котовського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", не одруженого, з середньою освітою зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшов затверджений прокурором ОСОБА_3 обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 10.06.2024 року, згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року.

Ухвалою судді від 03.05.2024 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засіданя прокурором ОСОБА_3 подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання обгрунтованістю обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, наявністю ризиків переховування від суду, наявності можливсті здійснювати вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, можливості вчинення інших кримінальних правопорушень, а також неможливістю застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в цілому не заперечував проти клопотання прокурора, просив зменшити розмір застави.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність обрання запобіжних заходів є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання, сукупністю даних про матеріальний та соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Щодо заявленого прокурором ризику про моживість обвинуваченого здійснювати незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, суд вважає його нічим не підтвердженим та вираженим у формі припущення.

Крім наявності вказаних ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, обвинувачений є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, останній може залишити місце проживання, ухилитися від суду, вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України немає.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що після отримання обвинувального акта суд має право застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки після надходження обвинувального акту до суду змінюється процесуальний статус особи з підозрюваного на обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, суд вважає за необхідне обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 липня 2024 року включно, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Розмір застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначити у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок код отримувача 26302945, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживав, а саме АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє судовий розгляд.

Повний текст ухвали складено 17.05.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1