Справа № 336/766/24
Пр. 1-кс/336/463/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчої СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, подану в порядку ст.303 КПК України, -

за відсутності учасників справи та їх представників, -

В С Т А Н О В И Л А:

18.04.2024 заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, за змістом якої просить визнати протиправною бездіяльність слідчої СВ відділу поліції №3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.12.2023 за №0002048 на підставі заяви від 21.03.2024 про залучення фізичної особи ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні. Разом з цим, просить його заяву від 21.03.2024 про залучення фізичної особи - ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні задовольнити та визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

За змістом скарги на виконання рішення слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2023, - 03.12.2023 слідчою СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 внесені відомості до ЄРДР за N0002048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

22.03.2024 ОСОБА_3 подав до відділу поліції N3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області заяву, згідно з якою просив залучити його як потерпілого у даному кримінальному провадженні. Проте, 17.04.2024 за вих.N3285/48/-/04-2024 слідча ОСОБА_4 повідомила про те, що ОСОБА_3 може звернутись з питання відшкодування завданої моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, таким чином відмовивши у визнанні потерпілим.

Особа, яка звернулась зі скаргою до слідчого судді, вважає вказану бездіяльність протиправною із посиланням на зміст ст.55, 303 КПК України. Наголошує, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення ТДВ СК «Кредо» повідомлялось про скоєння громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох епізодів (17.07.2023, 23.07.2023, 09.09.2023) кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.383 КК України, тобто, завідомо неправдивого повідомлення прокурору, органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів.

ОСОБА_3 , який за змістом скарги стверджує, що відповідає за належну роботу всіх служб та відділів ТДВ СК «Кредо» та за безпеку Товариства, наголошує, що у всіх заявах ОСОБА_5 прямо або опосередковано висловлено образи щодо нього як «безпекаря товариства» (спеціаліста з загальної безпеки), що принижує його як людину перед правоохоронними органами та органами прокуратури, а також людську гідність. Звинувачення є надуманими, зневажливими та, на переконання ОСОБА_3 , є наклепом, що спричинило йому душевні страждання, хвилювання, невпевненість, згубно впливає на його нервову систему, що призводить до погіршення фізичного стану та самопочуття.

На підставі наведеного, враховуючи протиправність бездіяльності слідчої відділу поліції щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим, ненадання слідчої належної правової оцінки його заяві як потерпілої від вчиненого кримінального правопорушення особі, із посиланням на норми ст.55, 303 КПК України, заявник просить задовольнити скаргу у визначений ним спосіб.

Ухвалою слідчого судді від 18.04.2024 постановлено відкрити провадження за скаргою, призначено судовий розгляд скарги.

Постановлено витребувати з відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002048 від 03.12.2023, зокрема, що стосуються заяви ОСОБА_3 від 21.03.2024 про залучення його як потерпілого; повідомити відділ поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що відсутність представника не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою та представник відділу поліції присутні не були.

Особа, яка звернулась зі скаргою, - ОСОБА_3 згідно з заявою, вх.№ від 01.05.2024, просить здійснити розгляд за його відсутності та задовольнити скаргу у визначений спосіб.

Слідча ОСОБА_4 відповідно до письмової заяви від 01.05.2021 із додатками, просить здійснити розгляд скарги за її відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду, разом з цим повідомляє, що постанова про відмову у визнанні потерпілим нею не винесена, відмова оформлена у виді повідомлення, ОСОБА_3 у вказаному провадженні потерпілим не визнаний.

Інші клопотання та заяви відсутні.

Із врахуванням приписів ч.3 ст.306 КПК України та вказаних заяв, слідчий суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін кримінального провадження.

За приписами ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши скаргу, дослідивши наявні письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про часткову обґрунтованість скарги та наявність у зв`язку із цим підстав для її часткового задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до ст.24-26 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За приписами ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч.1). Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3). Зміст постанови слідчого врегульований ч.5 ст.110 КПК України. Зокрема, у мотивувальній частині зазначаються зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; а у резолютивній - зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Разом з цим, згідно з ч.6 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчий суддя зауважує, що за змістом ч.1 ст.304, ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Таким чином, наведені вимоги щодо строку звернення до слідчого судді та підсудності скарги заявником дотримані.

За нормою ч.2 ст.305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені, зокрема, п.1 ч.1 ст.303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Відповідних підстав слідчим суддею не увстановлено.

За приписами ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.12.2023 за №0002048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, потерпілий ТзДВ «СК Кредо», код 13622789. Рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР прийнято в порядку ст.303 КПК України слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/12538/23, пр.1-кс/336/1567/2023 (ухвада від 01.12.2023). Згідно з витягом з ЄРДР досудове розслідування здійснюється групою слідчих у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Процесуальне керівництво здійснює група прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно з наданою копією заяви ОСОБА_3 від 21.03.2023, вказаною фізичною особою, яка стверджує, що є співробітником ТДВ СК «Кредо» порушено питання про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні. Заява містить вхідний штамп реєстрації вхідної кореспонденції відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Разом з цим, 17.04.2024 слідча СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за вих.№3285/48/-/04-2024 повідомила ОСОБА_3 про розгляд заяви. Враховуючи, що згідно з заявою йому спричинено моральну шкоду, слідчою запропоновано звернутись до суду в порядку, передбаченому ЦК України. Зазначене повідомлення фактично свідчить про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Разом з цим, вказане повідомлення не є постановою та порушує за змістом та формою норму ч.5 ст.110 КПК України, не містить ані мотивувальної, ані резолютивної частини та їх обов`язкових складових.

Крім того, слідчою не перевірено, чи дійсно працевлаштований ОСОБА_3 на ТДВ СК «Кредо», та чи стосується його прав й інтересів подія кримінального правопорушення на підставі належних та допустимих доказів.

На переконання слідчого судді, у такий спосіб уповноважена особа відділу поліції обмежила ОСОБА_3 у здійсненні своїх прав, натомість, у заяві чітко зазначено про намір звернутись із цивільним позовом в межах кримінального провадження.

Таким чином, як встановлено під час розгляду скарги, факт звернення заявника із заявою в порядку ст.55 КПК України підтверджений, проте її розгляд в належний спосіб не забезпечений.

Слід також наголосити, що положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч.1).

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тому, враховуючи завдання кримінального провадження, встановлені обставини, компетенцію слідчого судді в межах розгляду справ даної категорії, необхідність забезпечення конституційного права заявника на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади, за результатами розгляду скарги встановлено підстави для її часткового задоволення у спосіб зобов`язання уповноважених осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у кримінальному провадженні, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002048 від 03.12.2023, розглянути заяву ОСОБА_3 від 21.03.2024 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у строк, передбачений ст.220 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи зміст ч.2 ст.307 КПК України, яка врегульовує перелік рішень, можливих для прийняття слідчим суддею за результатами розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що рішення про визнання або невизнання ОСОБА_3 потерпілим на даному етапі є дискрецією слідчого за приписами ч.5 ст.40 КПК України, що входить до групи слідчих з розслідування даного кримінального провадження, відповідно, суд не може впливати на його прийняття.

Задоволення скарги у визначений слідчим суддею спосіб є достатнім для захисту прав та інтересів особи, яка звернулась зі скаргою.

Слід наголосити, що згідно з ч.15 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Тобто, в разі задоволення заяви винесення окремої постанови чинний КПК України не вимагає. Так, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказаною нормою наголошено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. Проте, вказана обставина підлягає перевірці під час здійснення досудового розслідування, на чому наголошує слідчий суддя.

Крім того, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст.55 КПК України).

При цьому, на переконання слідчого судді, очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформулювати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є фактично кінцевим для особи у кримінальному провадженні, відповідно, має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Відповідно до положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, на підставі викладеного вище, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 9, 24-26, 40, 55, 107, 110, 216-218, 220, 303-304, 306-307, 309-310, 369-372, 392 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у кримінальному провадженні, які входять до складу слідчої групи з розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002048 від 03.12.2023, розглянути заяву ОСОБА_3 від 21.03.2024 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні у строк, передбачений ст.220 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення (з урахуванням рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020).

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 01.05.2024 об 11-40 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1