Справа № 203/2330/24
Провадження № 1-кс/0203/1598/2024
УХВАЛА

13 травня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001300 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001300 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0001300 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2024 року о 19.00 годині водій- військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи бойовою транспортною машиною марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка перебуває на балансі вказаної військової частини, рухався по АДРЕСА_1 та навпроти будинку АДРЕСА_2 , порушуючи правила водіння вказаної бойової машини допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого водій ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та був госпіталізований до КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради».

06 травня 2024 в ході проведення огляду місця події було оглянуто та вилучено бойову транспортну машину марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка мала пошкодження від ДТП, та яку було передано на зберігання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вилучена бойова транспортна машина марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до технічного талону серії НОМЕР_4 перебуває на балансі та належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 .

07.05.2024 року постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001300.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просить суд:

- накласти арешт у кримінальному провадженні №0001300 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України на тимчасово вилучений 06.05.2024 в ході проведення огляду місця події транспортний засіб- марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до технічного талону серії НОМЕР_4 перебуває на балансі та належить на праві власності військовій частині НОМЕР_1 , з метою заборони його відчуження, розпорядження та/або користування.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.05.2024 року, судову справу № 203/2330/24, провадження № 1-кс/0203/1598/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 09.05.2024 року.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, проте до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя на підставі частини 1 статті 172, частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за відсутності слідчого, власників майна та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні, та дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що в провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0001300 від 07.05.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

За відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.05.2024 року, 06.05.2024 року слідчим було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було вилучено:

- автомобіль марки «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 07.05.2024 року вилучені під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди речі було визнано речовими доказами, а саме:

- автомобіль марки «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також цією постановою вирішено речові докази, зберігати на території Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

Відповідно до технічного талону НОМЕР_4 , автомобіль марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано за НОМЕР_1 .

У клопотанні слідчий зазначив, що вилучені в ході проведеного огляду місця події предмети є речами, що мають значення для кримінального провадження та з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас клопотання слідчого не підлягає задоволенню в частині вимог про одночасне встановлення заборони розпоряджатися та користуватися транспортним засобом. Оскільки нормативної вимоги щодо заборони одночасно і розпоряджатися, і користуватися арештованим майном вказана норма КПК України не містить. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 цього Кодексу, слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001300 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 06.05.2024 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме:

- автомобіль марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , із забороною розпоряджатися вказаним майном;

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1