490/1503/24 06.03.2024
н/п 1-кс/490/970/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1503/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000665 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернулася з клопотанням слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме:

- Банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;

- Грошові кошти в сумі 9590 гривень;

- Два ключі та технічний паспорт на автомобіль марки ВМW328 д.н.з. НОМЕР_2 ,

у №0000665 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України

На обгрунтування клопотання вказано, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000665 від 23.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2023 від УСР в Миколаївській області ДСР НП України до СУ ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали про те, що група невстановлених осіб, в умовах воєнного стану здійснює вимагання грошових коштів у мешканця Миколаївської області.

Допитом потерпілого встановлено, що 23.10.2023 року йому зателефонував ОСОБА_6 та запропонував зустрітись на що ОСОБА_7 погодився зустрітись в с.м.т. Березанка, біля кафе «Едельвейс». В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що він повинен віддати грошові кошти ОСОБА_5 , на що ОСОБА_7 відповів, що нічого віддавати не буде і що він ні кому нічого не винен. 27.10.2023 ОСОБА_7 знову зустрівся з ОСОБА_6 , в ході розмови ОСОБА_6 в черговий раз повідомив ОСОБА_7 , що останній повинен віддати ОСОБА_5 грошові кошти двома частинами, загальною сумою 5000 доларів США, аргументуючи це тим, що у разі відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа.

Так, відповідно до протоколу від 12.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 03.01.2024 року у період часу з 08 год. 55 хв. по 09 год. 30 хв., в с. Березанка, Миколаївської області відбулася зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ході розмови ОСОБА_6 в грубій формі повідомляє ОСОБА_7 , що останній повинен передати грошові кошти в сумі 5000 доларів США ОСОБА_6 , а той в свою чергу передасть вказані кошти «Кабану» - « ОСОБА_5 », а у разі його відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа з боку «Кабана».

Крім того, відповідно до протоколу від 12.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 04.01.2024 року у період часу з 08 год. 37 хв. по 08 год. 40 хв., на мобільний телефон ОСОБА_7 надходить телефонний дзвінок, від чоловіка якого останній ідентифікує як ОСОБА_6 , під час розмови ОСОБА_6 прохає потерпілого зустрітись з ним, на що останній погоджується та зустрічається з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 говорить ОСОБА_7 , що останній повинен передати йому грошові кошти.

Крім того, відповідно до протоколу від 26.01.2024 про хід та результати аудіо, відеоконтролю розмов або інших звуків, рухів та дій особи 23.01.2024 року у період часу з 08 год. 14 хв. по 08 год. 20 хв., в с. Березанка, Миколаївської області, відбулася зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в ході розмови останній, в черговий раз говорить потерпілому про те, що ОСОБА_7 повинен передати ним грошові кошти в сумі 5000 доларів США, у разі відмови на ОСОБА_7 чекає фізична розправа з боку « ОСОБА_8 » - « ОСОБА_5 ».

В ході допиту потерпілого встановлено, що 23.10.2023 близько 22:45 годин ночі ОСОБА_7 знаходився в с. Коблеве, Миколаївського району, Миколаївської області на АЗС «Амік», де останній помітив автомобіль «Шкода а7», блакитного кольору д/н НОМЕР_3 , вказаний автомобіль належить його знайомому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вирішив зателефонувати останньому за для того, щоб ОСОБА_10 відвіз його додому.

Через деякий час, на вище зазначену АЗС підійшов ОСОБА_10 , який сів за кермо свого автомобіля «Шкода а7», блакитного кольору, д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_7 також сів на переднє пасажирське сидіння разом з ОСОБА_11 , який прийшов разом з ОСОБА_12 , та який також сів до вище вказаного автомобіля, після чого вони разом поїхали в сторону с. Березанка. Близько 00:15 годин, останні знаходились біля повороту на с. Новофедірівка, ОСОБА_10 звернув своїм автомобілем в сторону вказаного села з траси, ОСОБА_7 помітив, що зі сторони с. Новофедірівка їм на зустріч їде автомобіль який різко виїхав на зустрічну полосу і зупинився, ОСОБА_10 теж зупинився, ОСОБА_7 побачив перед ними автомобіль марки «Лексус», білого кольору на Одеській реєстрації, державного номеру він не запам`ятав, за керма вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_13 в руках якого був предмет схожий на автомат Калашникова та почав стріляти чергою в лівий бік від потерпілого, після чого ОСОБА_13 підбіг до автомобіля ОСОБА_14 , а саме до дверей де сидів ОСОБА_7 , відкрив двері та зробив одиночний постріл в землю та направивши на останнього вказаний предмет схожий на автомат наказав негайно вийти з автомобіля. ОСОБА_7 одразу вийшов та підняв руки до гори так як боявся, що він в нього вистрелить ОСОБА_13 . ОСОБА_10 з ОСОБА_11 в цей час поїхали в невідомому напрямку а ОСОБА_13 почав говорити потерпілому, що спочатку прострелить йому ноги, на запитання навіщо він це робить, останній наказав відійти потерпілому по далі, бо він його вб`є, ОСОБА_7 відійшов тримаючи руки до гори, після чого ОСОБА_13 почав погрожувати потерпілому, крім того, повідомив, що в нього в машині ще сидять люди. В ході розмови ОСОБА_13 почав говорити ОСОБА_7 щоб останній не доводив до біди і щоб завтра віддав 3 000 доларів США ОСОБА_9 , після чого відпустив потерпілого, який пішов по дорозі в бік траси Миколаїв-Одеса а ОСОБА_13 залишився біля свого автомобіля.

01.03.2024о 13:35 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України. В ході особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено наступне:

- Банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;

- Грошові кошти в сумі 9590 гривень;

- Два ключі та технічний паспорт на автомобіль марки ВМW328 д.н.з. НОМЕР_2 .

01.03.2024 слідчим винесено постанову про визнання Банківської картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 , грошових коштів в сумі 9590 гривень та двох ключів і технічного паспорту на автомобіль марки ВМW328 д.н.з. НОМЕР_2 - речовим доказом, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протравним шляхом.

На обґрунтування клопотання вказано, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди злочину з метою забезпечення його збереження, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_15 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2, абз.2 ч 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно слідчий вказала, що в даному випадку вищевказане майно слід вважати речовим доказом по кримінальному провадженню у зв`язку з чим, для запобігання можливості його приховування, з метою його збереження, а також у зв`язку із необхідністю проведення огляду та криміналістичних експертизи, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Однак, прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення.

У клопотанні слідчий, посилаючись необхідність збереження речових доказів, призначення по вилученому майну необхідних експертиз, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження, взагалі не вказує як на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, так і того, що вказане у клопотанні майно містить ознаки речового доказу у справі та які саме, та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні та як доказ чого саме.

Підстави вважати, що майно, про накладення арешту на яке йдеться у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відсутні.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, є безпідставним та невмотивованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000665 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1