БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/252/24
Провадження № 1-кп/730/26/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

законного представника неповнолітніх потерпілих - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000013 від 1 лютого 2024 року з обвинувальним актом від 20 лютого 2024 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борзна, Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше не судимого -

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , згідно судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області у справі № 730/649/19 від 26.06.2019, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 11.06.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку.

Водночас, ОСОБА_5 достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, починаючи з 01.10.2023 злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дітей, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність не реагував, в результаті чого за період з 01.10.1023 по 31.01.2024 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17147,6 гривень. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_5 по аліментам з 11.06.2019 складає 82844,88 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював, відмовився надавати пояснення по справі, однак повідомив, що він живе за рахунок тимчасових підробітків, при цьому коштів на утримання дітей не виділяє, оскільки їх недостатньо. До свого вчинку ставиться критично вважає його неправильним, однак виправдовує такі дії відсутністю роботи.

Законний представник потерпілих у судовому засіданні пояснила, що має з обвинуваченим двох спільних малолітніх дітей. У 2019 році, на підставі її заяви, був виданий судовий наказ про стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання двох спільних дітей. Вони з обвинуваченим не проживають разом з часу, коли дочці виповнився один рік. Обвинувачений не цікавиться дітьми, не надає їм матеріальної допомоги, аліменти також не сплачує. Їй відомо, що раніше аліменти замість нього сплачували його батьки. Від людей їй відомо, що ОСОБА_5 має неофіційні заробітки. У вересні 2023 року їй надійшла сума коштів за виконання суспільно-корисних робіт. Після того, як вона звернулась із заявою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, він з нею не контактував, коштів на утримання дітей не надавав. Хоче щоб обвинувачений поніс покарання відповідно до закону та покладається у цьому на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що з жовтня 2020 у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Протягом всього часу обвинувачений сплачував аліменти не в повному обсязі та нерегулярно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Повідомлення про наявність заборгованості по аліментам він ігнорував, на попередження про наслідки, що настають за ухилення від сплати аліментів не реагував. Також, у рахунок погашення заборгованості по аліментам у вересні 2023 року була направлена плата за виконання суспільно корисних робіт, які обвинувачений виконував на підставі постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Після цього, обвинувачений кошти на погашення заборгованості по аліментах не вносив.

Заслухавши законного представника потерпілих, обвинуваченого, свідка та дослідивши інші докази у справі у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім визнання ним своєї вини підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

-заявою ОСОБА_4 від 01.02.2024 щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у зв`язку з несплатою аліментів (а.с.28);

-копіями свідоцтв про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , де обвинувачений зазначений батьком останніх. (а.с. 25-26)

-копією судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26.06.2019, згідно якого обвинувачений був зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 11.06.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідноговіку (а.с.74)

-відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою у податковій декларації про майновий стан і доходи, за четверий квартал 2023 року щодо ОСОБА_5 , згідно яких відсутня інформація про його доходи(а.с. 39-40)

-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 01.02.2024 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів становив 82844,88 грн. За період 01.10.2023 по 31.01.2024 заборгованість по аліментам становить 17147,6 грн. (а. с. 28-29);

-постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25.05.2023 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт (а.с. 76);

-матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29.08.2019 з примусового виконання вищевказаного судового наказу Борзнянського районного суду №730/694/19 від 26.06.2019, з яких убачається, що ОСОБА_5 офіційних доходів, рухомого чи нерухомого мана у власності не має. 11.04.2023 щодо нього державним виконавцем винесені постанови про тимчасове обмеження у правах та внесені відомості до Єдиного реєстру боржників. Також, 05.05.2024 складений протокол про адмінправопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. (а.с. 49-61).

-інформацією Ніжинської філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 13.8/78-24 від 07.02.2024 про те, що з 11.06.2019 по дату надання інформації обвинувачений до центру зайнятості не звертався.(а.с. 63)

-довідкою КНП «Борзнянська міська лікарня «Борзнянської міської ради, підтверджується, що з часу відкриття виконавчого провадження по 01.02.2024 обвинувачений не перебував на стаціанарному лікуванні. Також, протягом жовтня 2023-січня 2024 за медичною допомогою не звертався.(а.с. 65)

-показаннями самого обвинуваченого, законного представника неповнолітніх потерпілих, свідка.

Дослідивши вказані докази суд дійшов висновку про те, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зібрані у встановленому законом порядку, не протирічать один одному, не оспорюються обвинуваченим та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Інші документи, надані стороною обвинувачення та досліджені судом не доводять і не спростовують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Чинним законодавством визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття закріплений в ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та гарантується державою.

Приписами ст.15 СК України регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, а предметом - кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України може бути вчинене у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому, діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку. Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (згідно примітки до ст.164 КК України виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), приховування доходів, зміна місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного (приватного) виконавця, продовження ухилення після попередження з боку державного виконавця про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Установлені судом обставини обставини свідчать саме про свідоме та злісне ухилення ОСОБА_5 від виконання свого обов`язку по утриманню двох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений, маючи доходи від підробітків, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за несплату аліментів, не вживав заходів щодо погашення заборгованості зі сплати аліментів та надання матеріальної допомоги своїм дітям, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої значно перевищує суму виплат за три місяці.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у злiсному ухиленні вiд сплати встановлених рiшенням суду коштiв на утримання дітей (алiментiв),вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України і його дії органом дізнання кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_5 за місцем проживання негативної характеристики не має, не одружений, є особою працездатного віку, проте не працює, раніше не судимий, 06.02.2023 притягувався до адмінстративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 23.02.2023 - за ч. 4 ст. 130 КУпАП., на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд не може визнати за пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки її не було встановлено під час судового розгляду.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення. Розкаяння передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

ОСОБА_5 у судовому засіданні в своїх показаннях вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, однак виправдовував себе відсутністю роботи. На залагодження своєї провини навіть після направлення обвинувального акта до суду, не вжив ніяких заходів по наданню дітям будь-якої матеріальної допомоги.

Таким чином, виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої покарання обставини, особи винного та його ставлення до вчиненого діяння, відсутності постійного місця роботи та легальних джерел доходу, позиції потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1