печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4174/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

26.01.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку 11.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40423/23-к в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Huawei» P40 Lite з imei: НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

21 березня 2024 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування проводиться за фактом того, що службові особи ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» та установ виконання покарань, за попередньою змовою з працівниками Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби зловживають службовим становищем та владою, що спричинило тяжкі наслідки.

З`ясовано, що упродовж 2022-2023 років у ході реорганізації ухвалено нову редакцію статуту ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)», згідно з пунктом 2.1 розділу 2 статуту якого «Мета і предмет діяльності» - «підприємство утворено з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності».

Однак, службовими особами ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)», всупереч інтересам служби, укладаються договори підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт, на земельних ділянках, що перебувають у користуванні державного підприємства «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» на праві постійного користування. Згідно з умовами договорів приватні підприємства здійснюють комплекс посівних робіт власними силами та засобами, при цьому розрахунок із державним підприємством «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» здійснюється відповідно до рахунку, виставленого за результатами актів виконаних робіт у безготівковій формі.

У подальшому посадові особи державного підприємства «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)», діючи всупереч інтересам служби, укладають договори купівлі продажу, предметом яких є продаж біологічних активів (незавершеного виробництва посівів), при цьому розрахунки проводяться виходячи з ціни за гектар посівів.

11.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40423/23-к проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у ході якого виявлено та тимчасово вилучено мобільний телефон марки «Huawei» P40 Lite з imei: НОМЕР_1 , при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на його вилучення не надано.

Зазначені вище речі відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речового доказу, а тому постановою слідчого від 11.10.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У той же день прокурором спрямовано до суду відповідне клопотання від 11.10.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за вищевказаної адресою.

17.01.2024 до Офісу Генерального прокурора надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/47776/23-к, датована 24.10.2023, якою клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків та встановлено строк сімдесят дві години.

В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40423/23-к, на підставі якої проводився обшук, зазначено, що на час винесення ухвали підтверджено належним чином відомості про право власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

У ході проведення обшуку особі, яка перебувала за вказаною адресою, запропоновано видати зазначені в ухвалі речі, предмети та документи добровільно, на що остання заявила, що таких речей немає. Однак під час обшуку вони були знайдені та вилучені, що дає підстави стверджувати, що вони належать саме обшукуваній особі. Зауважень до обшуку не надходило.

Відповідно до протоколу обшуку від 11.10.2023 та постанови про визнання речовими доказами від 11.10.2023, вилучений телефон зберігається в органі досудового розслідування відповідно до Порядку, затвердженого Кабінетом міністрів України від 19.11.2012 року № 1104.

Прокурор вказує, що на даний час з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження вищевказаного майна, а саме на мобільний телефон марки «Huawei» P40 Lite з imei: НОМЕР_1 , виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що зазначені вище речі відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речового доказу, а тому постановою слідчого від 11.10.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку 11.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40423/23-к в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Huawei» P40 Lite з imei: НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1