Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/283/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

05 липня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 06 лютого 2024 року, у невставленому місці, у ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо, що Указами Президента України введено та неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із організацією незаконного повторного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено військовий стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України неодноразово продовжувався, востаннє 05.02.2024 строком на 90 діб.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ) передбачено, що окрім іншого, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст.ст. 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Відповідно до Указу Президента № 255/2023 від 01.05.2023 продовжено загальну мобілізацію на 90 діб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто, в Україні діє особливий період.

А тому, у зв`язку із введенням воєнного стану з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року право на виїзд з України, а також перетин державного кордону України, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995

(далі - Правила), затверджено порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

За змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, також визначено ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед них: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Відтак, для перетинання державного кордону в період дії воєнного стану зазначені громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи, якими, зокрема, є свідоцтва про шлюб із особою з інвалідністю I чи II групи.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , у не встановлений слідством час, але не пізніше 06 лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, розробив злочинну схему, яка полягала в організації незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду.

Діючи відповідно до свого злочинного плану, ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_9 підшукував чоловіків, які у законний спосіб не могли виїхати з території України, після чого ОСОБА_5 підшукував жінок з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, та які за грошову винагороду погоджувались за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вступити у фіктивний шлюб із невідомою особою.

Так, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 06 лютого 2024 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , зустрівся із військовозобов`язаним ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході розмови з останнім, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, пообіцяв за грошову винагороду 10 тис доларів США сприяти у пошуку одинокої жінки з інвалідністю І чи II групи, яка не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати та укладенні із нею фіктивного шлюбу для подальшого перетину ОСОБА_10 державного кордону України.

В подальшому, на виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, відшукав та домовився з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється особою з інвалідністю ІІ групи, про укладання фіктивного шлюбу з ОСОБА_10 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через держаний кордон України, ОСОБА_9 , 10.02.2024 перебуваючи на АЗС «WOG», що по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що укладення шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є фіктивним, повідомив останнього про необхідність приїзду 13.02.2024 о 07:30 год до м. Володимир Волинської області, для оформлення документів щодо укладання шлюбу.

Так, 13.02.2024 близько 09 год ОСОБА_12 на виконання вказівки ОСОБА_9 прибув до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Володимирської міської ради Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою Волинська область, м. Володимир, вул. Устилузька, 17, куди ОСОБА_5 організував прибуття ОСОБА_11 для оформлення відповідних документів для подальшого укладання фіктивного шлюбу із ОСОБА_10 , про що останні за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 подали заяви про державну реєстрацію шлюбу, форма якої встановлена наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» (додаток 7), зазначивши у них завідомо неправдиву інформацію про добровільне волевиявлення та взаємну згоду на вступ до шлюбу.

У подальшому, з метою отримання офіційних документів, що дають право на виїзд за кордон в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 27.03.2024 близько 09 год 40 хв, попередньо домовившись із ОСОБА_10 , зустрівся із останнім на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 , та власним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI» 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , доставив його до Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що розташований за адресою Волинська обл., м. Володимир, вул. Івана Франка, 2А, куди ОСОБА_5 заздалегідь організував прибуття ОСОБА_11 .

Після цього, за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 27.03.2024 близько 12 год, перебуваючи в приміщенні Володимирського відділу ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі наданих останніми даних отримали від працівника вказаної установи свідоцтво про шлюб між ними серії НОМЕР_2 від 27.03.2024.

В свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 після отримання вищезгаданого свідоцтва про шлюб, перебуваючи у м. Володимирі, висунули вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів у сумі 11 тис доларів США, однак у подальшому в телефонному режимі ОСОБА_9 додатково повідомив ОСОБА_10 про збільшення суму неправомірної винагороди до 12 тис доларів США.

У подальшому, ОСОБА_9 з метою отримання грошових коштів від

ОСОБА_10 за спільну з ОСОБА_5 . організацію в укладенні фіктивного шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що надало тому право на безперешкодний виїзд за межі кордону України, 28.03.2024 близько 13 год зустрівся із ним на території автостанції за адресою: АДРЕСА_4 , зокрема в салоні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року виписку, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та о 13 год 10 хв одержав від ОСОБА_12 попередньо узгоджену суму грошових коштів в сумі 12 тис доларів США, які в подальшому мав розділити з ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Однак, вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює та не навчається, у зв`язку із чим не має доходів для задоволення своїх матеріальних потреб, систематично перетинає державний кордон, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання останнього.

Вищенаведені факти свідчать про небажання ОСОБА_5 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві та про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

У зв`язку із чим відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний запобіжний захід, який хоча і не є найбільш суворим його видом, однак є таким, який може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному правопорушенні свідчить те, що ОСОБА_5 добре обізнаний про анкетні дані та місце проживання основних свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та, усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з можливим позбавленням волі, з метою уникнення покарання, може схиляти вказаних свідків до зміни наданих показань шляхом залякування чи іншого примусу (свідок у судовому засіданні не допитувався).

Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить той факт, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення скоєно в умовах воєнного стану в Україні, що свідчить про відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненості у безкарності своїх дій.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного, тому що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить підозрюваному зустрічатись зі свідками та примушуванні їх до зміни наданих показань під приводом винагороди чи примусу, покинути місце проживання, спотворити речі та предмети, які являються речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на даний час усі необхідні слідчі дії не проведено та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному проваджені 25 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду продовжено до 5 місяців, а саме до 29 серпня 2024 року.

Посилаючись на викладені обставини, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_5 , строком на 2 місяці, поклавши на нього такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із сел. Благодатне Володимирського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали повністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що є фізичною особою-підприємцем та здійснює продаж автозапчастин, у зв`язку з чим застосування щодо нього цілодобового домашнього арешту приведе до неможливості здійснювати підприємницьку діяльність. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечив проти клопотання. Пояснив, що вказані у клопотанні ризики слідчим не доведені. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши додані до клопотання матеріали та дослідивши докази, зібрані під час досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема: протоколи допитів свідка ОСОБА_13 ; свідоцтво про шлюб ОСОБА_14 та ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 від 27.03.2024; протоколи допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ; протокол за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23.04.2024, а також інші докази зібрані в ході досудового розслідування.

На основі перелічених вище доказів 19 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, винуватість у скоєнні якого підозрюваний не визнав, на думку слідчого судді є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 все ж може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 проживає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, над однією з яких здійснює опіку, що вимагає транспортування дитини до лікувальних закладів, забезпечення засобами для існування, слідчий суддя вважає достатньою мірою обмеження пересування підозрюваного застосування нічного домашнього арешту.

Враховуючи викладене вище, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, оцінюючи докази в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло у нічний час та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 05 вересня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання - квартиру АДРЕСА_6 з 22 години до 06 години наступного дня;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;

- не залишати населений пункт - АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу для виконання направити Камінь-Каширському районному відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1