Провадження №1-кс/760/8516/23
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власників майна ТОВ «Норма Глобал» та ТОВ «Синько» - адвоката ОСОБА_3 , представника ТОВ «Синько» - ОСОБА_4 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власників майна ТОВ «Норма Глобал» та ТОВ «Синько» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000125 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник власників майна ТОВ «Норма Глобал» та ТОВ «Синько» - адвокат ОСОБА_3 звернулася в їх інтересах до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Київського апеляційного суду у справі №760/12574/23 від 19 липня 2023 року, на майно, вилучене 31 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Київська обл., м. Білогородка, вул. М. Величка, 1а, а саме: транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ТОВ «Синько» () та майно, яке знаходилось в спеціальному напівпричепі - цистерні, д.н.з. НОМЕР_2 , рідину з характерним запахом та візуальними ознаками дизельного палива об`ємом 27900 дм3, що належить ТОВ «Норма Глобал» ().

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року у справі №760/12574/23 у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року за №0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.07.2023 (у справі №760/12574/23) - Додаток №5 до клопотання, ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2023 скасовано, накладено арешт на майно, вилучене 31 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Київська обл., м. Білогородка, вул. М. Величка, 1а, а саме: транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_3 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_4 , власником яких є ТОВ «Синько» () та майно, яке знаходилось в спеціальному напівпричепі - цистерні, д.н.з. НОМЕР_4 , рідину з характерним запахом та візуальними ознаками дизельного палива об`ємом 27900 дм 3.

Підставою накладення арешту апеляційним судом стало, серед іншого, призначення експертизи паливно-мастильних матеріалів у кримінальному провадженні та збереження майна на час її проведення.

Відповідно до постанови про призначення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів від 13.06.2023 встановлено, що відповідно до протоколу випробувань №393-112023 від 01.06.2023 за перевіреними показниками проба палива відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив.

У той же час, кримінальне правопорушення, що розслідується детективами ТУ БЕБ у Київській області за ч.1 ст.204 КК України передбачає кримінальну відповідальність за придбання, збут, зберігання, збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального.

Саме тому безпосереднім об`єктом злочину є запроваджений з метою захисту системи оподаткування порядок виробництва та обігу підакцизних товарів.

Предметом злочину є: 1) алкогольні напої; 2) тютюнові вироби; 3) інші підакцизні товари. Для застосування ч.1 ст.204 необхідно встановити, що підакцизні товари як предмет передбаченого цією нормою злочину були виготовлені незаконно.

Як вбачається з протоколу випробувань №393-П2023 від 01 червня 2023 року, за перевіреними показниками проба палива відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (для екологічного класу Євро 3).

На підставі викладеного, склад ст.204 КК України в даному випадку взагалі відсутній, а тривале втручання органу досудового розслідування в господарську діяльність юридичних осіб порушує конституційні права особи на володіння своїм майном.

Вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна, вилученого під час проведення огляду місця події за адресою Київської області, в с. Білогородка по вул. Величка, 1а відпала потреба.

Основним аргументом звернення з клопотанням про скасування арешту майна є той факт, що попереднім дослідженням встановлено, що арештоване майно ТОВ «НОРМА ГЛОБЛЛ» не має ознак фальсифікованої продукції шляхом додавання різних розчинників, відповідає вимогам ДСТУ, фактів незаконного виготовлення палива не встановлено, тобто вилучений та арештований товар не є об`єктом досудового розслідування у кримінальному провадженні, а отже не може бути речовим доказом (не відповідає критеріям речових доказів, визначених положенням ст.98 КПК України), а тому підстава в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба, саме тому таке має бути якнайшвидше повернуте власнику для здійснення мети господарської діяльності.

Представник власників майна в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити та скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року.

Директор ТОВ «Синько» - ОСОБА_4 просив скасувати арешт на майно, оскільки внаслідок арешту на транспортний засіб з причепом він не має можливості здійснювати перевезення, автомобіль знаходиться на штраф майданчику, з нього просочується паливо, що є небезпечним для населення. Указані обставини підтвердив доданим до клопотання відеозаписом.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки необхідність накладення арешту не відпала, надав висновки експертів від 01 вересня 2023 року та від 03 листопада 2023 року, протокол випробувань. Разом з тим не заперечував проти можливості без шкоди для кримінального провадження передати власнику ТОВ «Синько» на відповідальне зберігання його транспортний засіб з причепом.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснив, що він брав участь у проведенні двох експертиз нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що відповідно до висновку експертів від 01 вересня 2023 року №21137/23-34 зразок рідини в пляшці, який був наданий для проведення дослідження, за визначеними показниками «масова частка сірки», «фракційний склад» не відповідає ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» та «Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 2013 №927 до дизельного палива Євро 5 та виготовлений кустарним способом (незаконно). При виготовлені висновку експерта від 03 листопада 2023 року для проведення дослідження не надавалися речовини (рідини), а тому і вони не були предметом дослідження, експертне дослідження було здійснено виключно на підставі протоколу випробувань від 01.06.2023 року випробувальної лабораторії ТОВ «Глобус-Петролеум». Вважає, що рідина, яка була надана для проведення експертизи виготовлена незаконно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим ТУ БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 02 травня 2023 року за ч.1 ст.204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року у справі №760/12574/23 (провадження №1-кс/760/5533/23) у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000125 від 02 травня 2023 року відмовлено.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року накладено арешт на майно, вилучене 31 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Київська обл.., м. Білогородка, вул. М.Величка, 1а, а саме: транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною д.н.з НОМЕР_2 , рідину з характерним запахом та візуальними ознаками дизельного палива об`ємом 27900 дм3.

Ухвала мотивована тим, що прокурором доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути знищене, приховане, передане чи відчужене.

До того ж, суд дійшов висновку, що майно, відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст.98 КПК України.

Представник власників майна ТОВ «Норма Глобал» та ТОВ «Синько» - адвокат ОСОБА_3 звернулась в їх інтересах до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Київського апеляційного суду у справі №760/12574/23 від 19 липня 2023 року, на майно, вилучене 31 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: Київська обл., м. Білогородка, вул. М. Величка, 1а, а саме: транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ТОВ «Синько» () та майно, яке знаходилось в спеціальному напівпричепі - цистерні, д.н.з. НОМЕР_2 , рідину з характерним запахом та візуальними ознаками дизельного палива об`ємом 27900 дм 3, що належить ТОВ «Норма Глобал» (), оскільки наразі відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення, також зазначила, що автомобіль знаходиться на штраф майданчику, з нього просочується паливо, що є небезпечним для населення.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст.174 КПК України).

Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував, що існує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, адже воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Водночас, положення кримінального процесуального закону не визначають переліку обставин, які дозволяють констатувати, що відпала потреба у застосуванні арешту майна, - як засобу забезпечення кримінального провадження. Однак логічне тлумачення відповідної норми, - дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як установлено висновком експертів №21137/23-34 від 01 вересня 2023 року зразок рідини в пляшці, опломбованій пломбою «Е29235203», за визначеними показниками « масова частка сірки», «фракційний склад» не відповідає ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» та «Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 2013 №927 до дизельного палива Євро 5 та виготовлений кустарним способом.

Указані обставини підтвердив у судому засіданні експерт ОСОБА_7 .

Відтак, рідина з характерним запахом та візуальними ознаками дизельного палива об`ємом 27900 дм3 відповідає критеріям речових доказів, визначених положенням ст.98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, а тому підстав для скасування арешту майна, належного ТОВ «Норма Глобал», немає.

Натомість що стосується скасування арешту на майно - транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ТОВ «Синько» (), слідчий суддя зазначає таке.

Директор ТОВ «Синько» - ОСОБА_4 просив скасувати арешт на майно, оскільки внаслідок арешту на транспортний засіб з причепом він не має можливості здійснювати перевезення, автомобіль знаходиться на штраф майданчику, з нього просочується паливо та скапує на асфальтне покриття, що спричиняє небезпеку для населення. Указані обставини підтвердив доданим до клопотання відеозаписом.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.3 ,5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 року, заяви №№7151/75; 7152/75, серія А, №52.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

На переконання слідчого судді транспортний засіб Scania G400, д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною д.н.з НОМЕР_2 , який є речовим доказом та створює певні труднощі у його зберіганні, відповідно до ст.100 КПК України можливо без шкоди для кримінального провадження передати на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Синько», що й не заперечував у судовому засіданні прокурор.

Все вищенаведене свідчить про відсутність у кримінальному провадженні відомостей, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння ТОВ «Синько» його майном, а також про відсутність правомірних підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене, необхідно скасувати арешт майна, який накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року (справа №760/12574/23) у кримінальному провадженні №0000125 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб «Scania G400», д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ТОВ «Синько», оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року (справа №760/12574/23) у кримінальному провадженні №0000125 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб «Scania G400», д.н.з. НОМЕР_1 , зі спеціальним напівпричепом - цистерною, д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ТОВ «Синько».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду м. Києва ОСОБА_1