Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/701/23
Провадження по справі № 1-кп/514/54/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження за відомостями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001471 від 29.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, працючого директором ТОВ «Бессарабіястрой» (код 40318291), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ламбрівка Туратинського району Одеської області, громадянина України, керівника Тарутинської дільниці АТ «Одесагаз», здійснюючого господарську діяльність як фізична особа-підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471 від 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корупційного особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Зазначає, що перебуваючи на свободі обвинувачений може: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки продовжує здійснювати господарську діяльність. Просив покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав за викладених в ньому обставин, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи, що прокурор просить застосувати до обвинуваченого найбільш м`який запобіжний захід та враховуючи вищезазначені положення КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суду необхідно перевірити: 1) чи наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України; 2) чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України; 3) які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до наступних висновків.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні прокурор вказує на ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки продовжує здійснювати господарську діяльність ( ст. 177 КПК України).

Суд зауважує на те, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що передбачений кримінальним процесуальним законом, а тому особа до якої такий запобіжний захід застосовано, не зазнає значних обмежень, однак має виконувати додаткові покладені на неї обов`язки.

За таких обставин, враховуючи стадію на якій наразі здійснюється розгляд кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Щодо необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінюючи необхідність покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у сукупності та взаємозв`язку із встановленими ризиками, суд доходить таких висновків.

У зв`язку із доведенням існування ризиків, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого такі обов`язки, які можуть запобігти реалізації зазначених ризиків, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження, а також надасть можливість суд здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Суд вважає за необхідне у даному випадку визначити строк дії обов`язків два місяці, з метою запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження,

Контроль за виконанням ухвали та покладених на обвинуваченого обов`язків слід покласти на прокурора Болградської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 194, 315, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Обрати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 60 діб, тобто з 17 липня 2024 року по 14 вересня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1