Провадження № 1-кп/466/388/24
У Х В А Л А

22 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , про повернення застави ,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського райсуду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000166 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України. В підготовчому засіданні від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 , поступило клопотання про повернення застави, внесеної ним за ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді Галицького райсуду м. Львова від 03.07.23 року. Свої вимоги мотивує тим, що вказаною ухвалою у кримінальному провадженні , з метою забезпечення належної процесуальної поведінки на той час підозрюваного, було обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 53 680 грн. Кошти у визначеному судом розмірі було внесено ОСОБА_6 06.07.23 р. На переконання заявника, на цей час відсутні підстави для застосування застави як засобу забезпечення виконання зобов`язань в силу приписів ст. 182 КПК України, оскільки строк дії обов`язків закінчився, оскільки прокурор не звертався з клопотанням про його продовження, й застава не була звернута в доход держави.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, вивчивши наявні матеріали, які стосуються розгляду заявленого клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, зважаючи на наступне.

За приписами розділу ІІ КПК України у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою та застава.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

В абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України закріплено, що в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави,

Частиною ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвалою слідчого судді Галицького райсуду м. Львова від 03.07.23 року щодо підозрюваного, на той час , ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 53 680 грн. Також, відповідно до вимог ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 , строком на два місяці, було покладено обов`язки : зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду ; не відлучатись з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду ; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматися від спілкування (поза проведення процесуальних дій) з рядом осіб.

Як вбачається з копії представленої захисником ОСОБА_6 квитанції , ним 06.07.23 було внесено визначений ухвалою слідчого судді розмір застави за підозрюваного, на той час, ОСОБА_7 .

У підготовчому засіданні прокурор у справі не заперечив та не спростував тверджень захисника ОСОБА_6 відносно того, що в установлено законом порядку не продовжувався строк дії обов`язків, що покладалися на ОСОБА_7 .

Положення ч. 5 та 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однією із характерних рис таких обов`язків є їх строковий характер (ч. 7 ст. 194 КПК України). Так, обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу). Вони припиняють свою дію після закінчення, зміни або скасування самого запобіжного заходу, або після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки.

Разом з цим, припинення дії таких обов`язків свідчить лише про пом`якшення обмежувальних заходів під час застосування запобіжного заходу і не тягне за собою автоматичне припинення запобіжного заходу у виді застави. Це пояснюється тим, що такі обов`язки не мають самостійного значення і є доповненням до будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою і є допоміжним заходом процесуального примусу, що спрямований на зменшення ризиків кримінального провадження, наявність яких установлена під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу та його продовження.

З викладеного слідує, що припинення дії додаткових обов`язків не є підставою для скасування основного запобіжного заходу, яким у цьому випадку є застава, а тому, у зв`язку з тим, що у клопотанні про повернення застави не порушується питання про зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд доходить висновку про доцільність відмови у задоволенні вимог адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,-

постановив :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 27 травня 2024.

Суддя ОСОБА_1