Справа № 395/444/24
Провадження № 1-кп/395/38/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомиргороді в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 20.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Листопадове, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого: 01.03.2024 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 162 ч. 1 КК України, в якому міститься клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні разом з письмовою заявою обвинуваченого, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі та матеріалами досудового розслідування.

У відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України судом розглянуто зазначений обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

19 березня 2024 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 діючи з кримінально-протиправним умислом, направленим на порушення недоторканності житла, у порушення гарантованого права, передбаченого ст. 30 Конституції України щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканість житла, відповідно до яких кожному гарантується право на недоторканість житла, умисно, всупереч волі законного власника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у фактичному володінні якої знаходиться житловий будинок по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері незаконно проник до вказаного житлового будинку, чим порушив Конституційне право потерпілої ОСОБА_5 на недоторканість житла.

Крім того, в ході проведення дізнання встановлено, що 19 березня 2024 року близько 18 години 15 хвилин, між потерпілою ОСОБА_5 та її знайомим ОСОБА_4 , який незаконно перебував в житловому будинку АДРЕСА_2 та який належить потерпілій, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин трапилася сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, перебуваючи в зазначеному місці та в зазначений час, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність свого діяння, маючи при цьому намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , використовуючи фізичну силу рук, цілеспрямовано, металевою лопаткою для взуття наніс останній один удар в тім`яну область голови, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани задньої частини тім`яної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, більше 6 днів.

ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до житла, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, не працюючий, немаючий на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей. За місцем проживання характеризується посередньо. На обліку в лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до довідки № 76 від 25.03.2024 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку лікаря-нарколога КНП НМЛ НМР знаходиться з 2026 року Д: F12.3. Раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує: характер злочинного посягання, наслідки, які завдані кримінальним правопорушенням.

За сукупністю вказаних обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах, установлених санкціями ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також враховуючи викладені дані про особу, конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь та його щире каяття, його стан здоров`я, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчинених злочинів та особою винного.

Відповідно до ст. 71 КК України та п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 162 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:

- 1 (одного) року обмеження волі за ч. 2 ст. 125 КК України;

- 2 (двох) років обмеження волі за ч. 1 ст. 162 КК України.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання визначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2024 року у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1