Провадження № 1-кп/127/295/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000031 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Яворів, Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді водія в ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 04.02.2024 приблизно о 21 год 35 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів вчинив конфлікт із дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона поїхала на відпочинок із знайомими, серед яких були чоловіки. В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , умисно взяв останню лівою рукою за волосся, таким чином утримуючи її почав трясти. Після цього ОСОБА_4 відпустив волосся ОСОБА_6 та одразу ж наніс їй декілька ударів кулаком правої руки по голові в ділянку правого виска та ще один удар кулаком правої руки в ділянку правого ока. Також ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаком правої руки в ліву частину грудної клітини та ділянку правої грудної залози. Ще один удар кулаком правої руки ОСОБА_4 наніс потерпілій в ліве плече. Окрім цього, ОСОБА_4 також почав смикати потерпілу за руки, тіло та шию. Не припиняючи своїх протиправних дій ОСОБА_4 штовхнув жінку обома руками, внаслідок чого остання впала на землю, після чого сів зверху на неї та почав душити за шию та вдаряти головою об підлогу, таким чином завдавши їй тілесні ушкодження.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 93 від 09.02.2024 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на голові; синців на передній поверхні шиї; на лівому плечі; в ділянці лівого ліктьового суглобу; в ділянці правої грудної залози; на боковій поверхні грудної клітки зліва; саден в поперековій ділянці. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995), виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 04.02.2024. Характер, множинність і локалізація на різних взаємно протилежних поверхнях тіла тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 виключають можливість утворення їх внаслідок співударяння при падінні на площу з положення стоячи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому кримінальним проступком, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Зокрема, повідомив, що розізлився на свою дружину ОСОБА_6 через те, що вона поїхала відпочивати на базу відпочинку з компанією, в якій були присутні інші чоловіки, про що випадково дізнався з переписки на ноутбуці дружини. Після того, коли дружина повернулась додому, будучи в стані агресії наніс їй перелічені в обвинувальному акті тілесні ушкодження. Окрім того, обвинувачений зауважив, що про вчинене шкодує. Також повідомив, що після цієї ситуації просив вибачення у дружини. Крім того, зазначив, що наразі вони з дружиною офіційно розлучилися, однак рішення суду ще не набрало законної сили. Також обвинувачений просив суд його суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що працює лікарем у Вінницькому обласному центрі контролю та профілактики хвороб МОЗ України. 04.02.2024 в другій половині дня, спільно зі своїм колективом, з яким ходить на танці, відпочивала на базі відпочинку в АДРЕСА_2 . Потерпіла акцентувала увагу суду на тому, що про цю поїздку чоловіка повідомляла завчасно. Ще зранку ОСОБА_4 почав скандал, оскільки не хотів, щоб вона їхала на відпочинок. Потерпіла зауважила, що незважаючи на заперечення чоловіка вона все одно поїхала відпочивати. О 17:30 год чоловік зателефонував їй та почав обзивати, погрожував та вимагав, щоб вона негайно повернулась додому. На переконання потерпілої чоловік перебував в той час в стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла звертала увагу суду на те, що після цього дзвінка її відпочинок вже був зіпсований. Також повідомила, що приблизно о 21:00 год за її подругою на базу відпочинку приїхав чоловік і вони підвезли її додому, щоб вона змогла забрати свої речі та піти переночувати до дочки. Приблизно о 21:30 год вона зайшла до свого будинку, щоб забрати свої речі. Тоді ж зателефонувала своїй дочці, розповіла про ситуацію і попросила її викликати для неї пізніше таксі. Її робочий ноутбук виявився на другому поверсі, в тій кімнаті, в якій тоді спав чоловік. Після того, як вона зайшла до кімнати, чоловік прокинувся і знову почав на неї кричати та ображати. Забравши свій ноутбук, встигла спустилась зі сходів на перший поверх. На першому поверсі чоловік її наздогнав, вчепився рукою за волосся і почав її смикати в різні сторони. Потім кинув на диван, на що вона повідомила, що все одно не залишиться вдома. Після чого чоловік почав її бити по обличчю руками. Після цього, ОСОБА_4 кинув її на підлогу та сів на неї зверху на живіт й почав душити, головою бив об підлогу. Також потерпіла акцентувала увагу суду на тому, що в той момент тримала в руці мобільний телефон і краєм ока побачила, що телефонує дочка. Пальцем руки змогла прийняти виклик та закричала: «Він мене вбиває, викликай поліцію». Після цього чоловік вихопив у неї з рук телефон. В цей час вона опустила руки і закрила очі. На переконання ОСОБА_6 , чоловік в той час мабуть вирішив, що вона втратила свідомість, тому спокійно піднявся, зробив два кроки до сходів і почав розбивати її телефон об дерев`яні сходи. Скориставшись цим моментом, одразу вскочила й вибігла з будинку. На вулиці зупинила автомобіль таксі, в якому знаходився пасажир. Потерпіла акцентувала увагу суду на тому, що попросила цих людей викликати працівників поліції, повідомила їм, що її ледь не вбив чоловік. Таксист викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Приблизно через 5-10 хвилин приїхали працівники поліції, після чого таксист поїхав. Разом з працівниками поліції вона підійшла до калітки свого будинку, яка виявилась зачиненою. В цей момент йшла сусідка, через двір якої вони, через терасу, потрапили до будинку. В будинку було вимкнене світло, було тихо. Чоловік в цей час знаходився на другому поверсі. Потерпіла акцентувала увагу суду на тому, що навіть при працівниках поліції чоловік продовжував їй погрожувати, що зафіксовано на відео. Окрім того, потерпіла звертала увагу суду на те, що після того, коли вона повернулась з лікарні, де у неї знімали побої, всі її особисті речі чоловік викинув з будинку на двір під дощ.

Окрім того, ОСОБА_6 звертала увагу суду на те, що подібні конфлікти через безпричинні ревнощі чоловіка між ними відбувались й раніше. Просила обрати ОСОБА_4 найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією статті.

Вислухавши думку прокурора, а також показання обвинуваченого та потерпілої, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого і потерпілої та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, а також особу обвинуваченого.

Відповідно до характеризуючих даних, ОСОБА_4 раніше несудимий, з 01.02.2018 працює в Державній службі України з надзвичайних ситуацій на посаді водія автотранспортних засобів відділення технічних випробувань дослідно-випробувальної лабораторії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Вінницькій області з 01.02.2018, за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального проступку щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку. Також судом враховано відсутність обставин, які пом`якшували б покарання обвинуваченого та наявність обставини, яка обтяжує покарання. Крім того, враховано, що обвинувачений раніше несудимий, офіційно працевлаштований, тому суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для ОСОБА_4 буде покарання у виді виправних робіт за місцем роботи на певний строк з проведенням відрахування із суми заробітку в доход держави у розмірі 10%.

Початком строку відбування покарання у виді виправних робіт є день, з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого, але не раніше від дня набрання вироком законної сили.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

В межах даного кримінального провадження до ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати не понесені, арешти не накладались, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-67, 125 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт за місцем роботи на строк 6 місяців з проведенням відрахування із суми заробітку в доход держави у розмірі 10%.

Строк відбування покарання рахувати з дня, з якого фактично розпочнеться відрахування із заробітку, на виконання вироку суду який набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: