Справа №295/6567/24
УХВАЛА

Іменем України

03.05.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування вимог скарги вказано, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 у справі № 243/8566/10, який не набрав законної сили, його визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діяннях складу кримінального правопорушення. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.09.3019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі. Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Заявник зауважує, що строк запобіжного заходу, застосованого до нього, було визначено 28.08.2021 ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі до 26.10.2021 року включно. ОСОБА_3 зазначає, що на даний час без судового рішення, яке набрало законної сили, утримується в ДУ «Житомирська УВП (№8).

З огляду на відповідні обставини, заявник просить постановити ухвалу, якою негайно звільнити його з-під варти.

Ухвалою суду від 02.05.2024 у справі відкрито провадження, витребувано інформацію ДУ «Житомирська УВП (№8) щодо підстав утримання ОСОБА_3 в даній установі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При розгляді матеріалів кримінального правлення №30001516 від 23.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 за ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2021 року відносно обвинувачених, зокрема ОСОБА_3 , вирішено питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.10.2021 року.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року у справі № 243/8566/10 ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю в діяннях ОСОБА_3 складу відповідного кримінального правопорушення. Особу визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.

Згідно вироку від 21.09.2021 по справі №243/8566/19 обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Отже, з вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі судового рішення, яке у частині продовження строку запобіжного заходу підлягає до негайного виконання (ст. 205 КПК України).

На час розгляду клопотання ОСОБА_3 утримується в ДУ «Житомирська УВП (№8).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 16.05.2024.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 208 КПК України передбачено право затримання уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, у визначених випадках.

Згідно зі статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Виходячи із вище зазначених положень законодавства, розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 400 КПК України, подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтей 533-535 КПК України вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Аналіз приписів наведених статтей КПК України свідчить про те, що повноваження слідчого судді поширюються переважно лише на стадію досудового розслідування в кримінальному провадженні і лише у певних випадках, прямо передбачених нормативним актом, наприклад статтею 102 КВК України, слідчий суддя може вирішувати окремі питання, пов`язані із виконанням судового рішення.

За існування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 слід дійти до висновку про неможливість задоволення указаної скарги в порядку ст. 206 КПК України.

За даних обставин слідчий суддя не наділений повноваженнями на вирішення поставлених у клопотанні захисником в порядку ст.206 КПК України питань по суті, оскільки аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що положення ст. 206 КПК України не можуть бути застосовані до питань, які підлягають розгляду в іншому порядку та на інших стадіях провадження, зокрема пов`язаних із переглядом судових рішень.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст. 206 КПК України та задоволення скарги відсутні.

Окремо суд звертає увагу заявника на тому, що порушене у клопотанні питання вже було предметом розгляду слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира в рамках справи №295/4679/24 та у задоволенні клопотання було відмовлено, останнє було подане захисником заявника.

Правовий висновок ККС ВС, викладений в ухвалі від 30.05.2018 року у справі № 676/7346/15-к, у відповідності до якого суд констатував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Таким чином, повторне звернення ОСОБА_3 до слідчого судді м. Житомира з аналогічним клопотання про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України має ознаки зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст. ст. 206-213, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення особи з-під варти відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1