Справа № 396/805/19
Провадження № 1-кп/396/62/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2024 року м. Новоукраїнка
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Тимошівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є головою фермерського господарства «Хлібодар», зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 350 КК України,
Відповідно до розпорядження голови Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 37 від 24.03.2016 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначена на посаду спеціаліста землевпорядника Малотимошівської сільської ради, згідно поданої заяви, з 24.03.2016 року по строковому трудовому договору.
Пуктами 1.1., 1.2., 2.28 посадової інструкції спеціаліста землевпорядника, затвердженої рішенням виконавчого комітету Малотимошівської сільської ради № 11 від 29.03.2016, встановлено, що спеціаліст землевпорядник відноситься до категорії спеціалістів та є посадовою особою місцевого самоврядування, входить до системи державних органів земельних ресурсів, яка утворена з метою проведення єдиної державної політики та забезпечення раціонального використання і охорони земель.
Згідно до посадової інструкції на спеціаліста землевпорядника покладено наступні обов`язки: забезпечує проведення земельної реформи, спрямованої на роздержавлення і приватизацію земель, створення умов для рівноправного розвитку різних форм власності на землю, здійснює на території сільської ради моніторинг земель, організовує здійснення заходів щодо відновлення корисних властивостей земельних ділянок, надає довідки фізичним та юридичним особам про наявність земельних ділянок та їх розмір, закріплений обов`язок надавати довідки з державної статистичної звітності про наявність земель, та при видачі довідок зобов`язана вимагати від власників земельних ділянок, орендарів копії зареєстрованих договорів, кількість гектарів та дані про пайщиків.
Частина 3 ст. 18 КК України визначає, що службовою особою є особа, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймає в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційного розпорядчих чи адміністративно господарських функції, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноваженим органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноваженим органом, організації, судом або законом.
Таким чином, ОСОБА_10 являється службовою особою, що тимчасово обіймає в органах місцевого самоврядування посаду, пов"язану із організаційного розпорядчою діяльністю.
03 січня 2019 року, близько 13 год. ОСОБА_9 , прийшов до Малотимошівської сільської ради по АДРЕСА_1 до службового кабінету спеціаліста землевпорядника ОСОБА_10 , з метою отримання від останньої довідки про наявні у користуванні земельні ділянки очолюваного ним ФГ « ОСОБА_11 ».
Перебуваючи в приміщенні Малотимошівської сільської ради ОСОБА_9 отримав у спеціаліста землевпорядника ОСОБА_10 лист Малотимошівської сільської ради за № 1 від 03.01.2019, в якому надано роз"яснення з приводу отримання довідки про наявні у ФГ земельні ділянки, та вийшов із приміщення сільської ради.
В подальшому, вийшовши із приміщення сільської ради, ОСОБА_9 ознайомившись з листом виявив, що зміст та форма листа не влаштували останнього. В цей час у ОСОБА_12 виник намір повернутися до приміщення сільської ради, з метою надання йому довідки в інтересах ОСОБА_9 щодо наявних земельних ділянок орендованих ФГ « ОСОБА_11 », після чого останній попрямував до приміщення Малотимошівської сільської ради.
03 січня 2019 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_9 зайшов у службовий кабінет спеціаліста землевпорядника Малотимошівської сільської ради, де знаходилась ОСОБА_10 та виконувала функціональні обов`язки ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, відчуваючи свою фізичну перевагу, почав висловлюватися грубою брутальною лайкою на адресу землевпорядника в ході чого у нього виник раптовий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень службовій особі органів місцевого самоврядування ОСОБА_10 у зв"язку з її службовою діяльністю.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень службовій особі органів місцевого самоврядування, перешкоджання нормальній роботі спеціаліста землевпорядника ОСОБА_10 , безпідставно, з хуліганських мотивів, ОСОБА_9 наніс декілька ударів по службовому монітору торгової марки BENQg 9504 внаслідок чого монітор впав зі столу пошкодившись та від вказаного удару відбулося демонтування верхньої частини кришки столу.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 наніс два удари кулаками рук в область обличчя та грудей ОСОБА_10 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , була порушена нормальна робота органу місцевого самоврядування Малотимошівської сільської ради, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, що виразилося у перешкоджанні виконання своїх посадових обов"язків спеціаліста землевпорядника ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку судово медичного експерта № 1 від 21.01.2019 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна у ділянці носа, садна у ділянці правої щоки, синця по внутрішній поверхні правого плеча на межі верхньої та середньої третини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
Реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_9 після вчинення протиправних дій, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 також пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненого за таких обставин:
ОСОБА_9 03 січня 2019 року, близько 13.00 год. прийшов до Малотимошівської сільської ради по АДРЕСА_1 до службового кабінету землевпорядника ОСОБА_10 з метою отримати довідки з державної статистичної звітності. Перебуваючи в приміщенні Малотимошівської сільської ради ОСОБА_9 отримав відповідну довідку від землевпорядника та вийшов із приміщення сільської ради. В подальшому, вийшовши із приміщення сільської ради, ОСОБА_9 переглянув надану йому довідку, вміст зазначений в якій останньому не сподобався. У цей час у ОСОБА_9 виник умисел на вчинення хуліганських дій, після чого останній попрямував до приміщення Малотимошівської сільської ради. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення хуліганських дій останній, 03 січня 2019 року о 13 год. 05 хв. зайшов у службовий кабінет землевпорядника Малотимошівської сільської ради, де грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи неповагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, почав виражатися брутальною лайкою, висловлювати погрози ОСОБА_10 . В подальшому, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе значення до оточуючих, перебуваючи у громадському місці, ігноруючи присутню ОСОБА_10 , безпричинно наніс декілька ударів по службовому монітору BENQg 9504 внаслідок чого монітор впав з столу та пошкодився. Крім цього від вказаного удару відбулося демонтування верхньої частини кришки столу, які потребують відновлювальних робіт, тим самим спричинив матеріальну шкоду Малотимошівській сільській раді, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи ринкова вартість монітора, станом цін на момент протиправних дій складає 650,00 грн., вартість відновлювального ремонту складає 100,00 грн. Продовжуючи свої хуліганські дії, що полягали у вираженні брутальної лайки та погроз ОСОБА_9 наніс не менше 2-х травматичних впливів в область обличчя та грудей ОСОБА_10 , яка в свою чергу ніяких активних дій не здійснювала. Відповідно до висновку судово-медичного експерта у ОСОБА_10 спричиненні ушкодження у вигляді: садна у ділянці носа, у ділянці правої щоки, синця по внутрішній поверхні правого плеча на верхньої та середньої третини, які відносяться до категорії легких ушкоджень. Своїми діями, які продовжувались близько п`яти хвилин, ОСОБА_9 грубо порушив громадський порядок. Реалізувавши свій злочинний намір, останній після вчинення протиправних дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні заперечив повністю та пояснив, що до нього з дружиною попали документи, які стверджують про розкрадання бюджетних коштів головою Малотимошівської сільської ради, це питання поставили на рівні села. Був випадок, коли побили дружину, а потім побили і другий раз. Йому треба була довідка для підтвердження наявності землі, в сільській раді запитав довідку у ОСОБА_13 , надав заяву з переліком земельних паїв, щоб на цій підставі дали довідку. Потім йому сказали забрати довідку о 13:00 годині. Він приїхав у призначений час, розписався у журналі за її отримання та вийшов з приміщення. Підійшовши на вулиці до автомобіля, ознайомився зі змістом довідки та виявив, що фактично в змісті довідки була не запитуєма ним інформація, а роз`яснення щодо звернення до ЦНАПу. На що він обурився та повернувся до приміщення сільської ради, вважаючи, що йому могли зразу роз`яснити про неможливість видачі відповідної довідки у сільській раді. ОСОБА_14 почала висловлюватися нецензурною лайкою, після чого він скомкав отриману довідку та кинув її в лице ОСОБА_14 , розвернувся та почав виходити з приміщення. Після чого він почув ззаду тупіт до нього ззаду підбігла ОСОБА_14 та почала «шкрябатися чи щось таке» та намагалася вдарити ногами в пах. Після цього вибігла з кабінету ОСОБА_15 з телефоном та почала запитувати «Що сталося», при цьому ОСОБА_14 намагалася вдарити його ногою. Він підхватив ногу ОСОБА_14 , в цей час ОСОБА_13 схопила стілець на металевій основі і почала цим стільцем гамселити. Продовжуючи тримати ОСОБА_14 за ногу, він почав відходити до дверей та коли вже був у коридорі, відпустив ногу ОСОБА_14 та закрив двері. При цьому з кабінету вже ніхто не виходив. Він вийшов та пішов до свого автомобіля. Потім колишня бухгалтер сільської ради розповіла що до сільської ради почали всі сходитися, приїхала поліція та швидка допомога. Спочатку ОСОБА_14 не хотіли ушпиталити, а потім забрали її до лікарні. ОСОБА_15 на власному автомобілі поїхала також вслід в м. Новоукраїнка.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 350 ч.2 КК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що вона працювала землевпорядником в сільській раді, в січні 2019 року вона перебувала в приміщенні сільської ради зранку з`явився ОСОБА_16 та попрохав довідку з земельних питань, о 13 годині він мав прийти за довідкою, коли ОСОБА_16 прийшов та отримав довідку розписався в журналі за отримання, вийшов надвір, але через 15 хвилин він повернувся, зміст довідки йому не сподобався, він повернувся, кинув довідку на стіл, запитав, що це таке, на що вона пояснила ОСОБА_17 , що не має достатньо інформації для видачі довідки. Після цього ОСОБА_16 вдарив її кулаком в обличчя. Після чого, після нанесеного удару вона вдарилася головою об шафу. Потім пам`ятає, що впав монітор, інших подробиць через плин часу не пам`ятає. Також пам`ятає, що потім в дверях ОСОБА_16 тримав її за ногу, від чого вона впала. В подальшому приїхала «швидка допомога». Також пояснила, що до цієї події особистих неприязних стосунків у неї до ОСОБА_9 не було
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона мешкає у двоповерховому будинку, на першому поверсі цього будинку розташована Малотимошівська сільська рада, а на другому поверсі знаходиться її квартира. 03.01.2019 року вона чула гуркіт і крик у приміщені сільської ради. Коли вона зайшла у приміщення сільської ради, вона побачила що ОСОБА_10 плаче, біля неї перебувала сільський голова ОСОБА_19 . Від них їй стало відомо, що відбувався конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,. в результаті якого остання отримала тілесні ушкодження.
Також судом під час судового розгляду досліджувалися письмові докази:
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_10 від 03.01.2019 року, остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який 03.01.2019 року близько 13.08 години вчинив хуліганські дії та наніс їй тілесні ушкодження в область голови, живота, руки в момент, коли вона перебувала на своєму робочому місці в Малотимошівській сільській раді.(а.с.5 т.3)
Відповідно протоколу огляду місця події від 03.01.2019 року з фототаблицею, оглянуто приміщення Малотимошівської сільської ради, виявлено пошкодження вхідних дверей у вигляді отвору, пошкодження підвіконня, виявлено монітор на підлозі в кімнаті № 3 (кабінет землевпорядника) та пошкоджений дерев`яний стіл. Заяв, зауважень, доповнень від учасників огляду не надходило.(а.с.15-21)
Монітор BENQg 9504 та електричний кабель живлення до нього було вилучено, оглянуто, визнано речовими доказами.(а.с. 23, 24 т.3)
Відповідно до довідки від 03.01.2019 року, ОСОБА_10 дійсно зверталась 03.01.2019 року за медичною допомогою в приймальне відділення Новоукраїнської ЦРЛ з попереднім діагнозом: струс головного мозку, садна носа і правої щоки, забої правого плеча та правого колін. с-ва.(а.с.81 т.3)
Згідно даних, що містяться на оптичному диску DVD-R, 16-x, 4,7 GB, який визнано речовим доказом, (а.с.40, 41 т.3) де знаходиться відеозапис тривалістю 11 секунд, на якому зафіксовано як обвинувачений здійснює активні рухи руками в бік потерпілої.
Зазначений доказ, при відсутності оригіналу пристрою (мобільного телефону), на який було здійснено запис, судом визнається належним і допустимим доказом, враховуючи позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 квітня 2021 року, справа № 288/1418/17.
Відповідно до змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2019 року з фототаблицею за участю потерпілої ОСОБА_10 , потерпіла детально та змістовно пояснила як 03.01.2019 року перебувала на роботі та ОСОБА_9 звертався до неї за довідкою щодо земельних ділянок, вів себе агресивно, наносив їй тілесні ушкодження. (а.с.44-53 т.3).
Відповідно змісту Журналу реєстрації вихідних документів за 2019 рік є запис № 1 про направлення Голові ФГ «Хлібодар» ОСОБА_9 та відмітка про отримання відповіді на заяву щодо отримання довідки про наявність земельних ділянок відмітка про отримання в паперовому вигляді.(а.с.65-66)
Відповідно відповіді голові ФГ «Хлібодар» ОСОБА_9 від 03.01.2019, рекомендовано звернутися до ЦНАП у встановленому порядку для отримання відповідних документів, зазначена відповідь складена за підписом сільського голови ОСОБА_19 , є відтиск печатки.(а.с.57 т.3)
03.01.2019 року у Малотимошівській сільській раді була проведена інвентаризація, зазначено про проведення інвентаризації в зв`язку з навмисним пошкодженням майна головою ФГ « ОСОБА_11 », визнані непридатними наступні цінності - комп`ютерний стіл вартістю 3000 гривень, монітор до комп`ютера вартістю 2800 гривень, комп`ютер вартістю 8500 гривень. (а.с. 59-60).
Відповідно розпорядження голови Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 37 від 24.03.2016 року, на посаду спеціаліста землевпорядника призначено ОСОБА_10 з 24 березня 2016 року по строковому трудовому договору, вказана посада є у штатному розпису по Малотимошівській сільській раді(а.с.61,62 т.3)
Відповідно довідки виконавчого комітету Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району, ОСОБА_10 03.01.2019 року дійсно знаходилася на робочому місці (з 8:00 години до моменту госпіталізації швидкої медичної допомоги до Новоукраїнської ЦРЛ) і безпосередньо виконувала свої посадові обов`язки. Перебування на роботі потерпілої 03.01.2019 протягом 5 годин підтверджується змістом Табелю обліку робочого часу (а.с.64, 65 т.3)
Відповідно змісту посадових обов`язків потерпілої, передбачених п.2.28,п.2.30, за ОСОБА_14 закріплений обов`язок надавати довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та вона при видачі довідок зобов`язана вимагати від власників земельних ділянок, орендарів копії зареєстрованих договорів, кількість гектарів та дані про пайщиків. (а.с.66-70 т.3)
Відповідно протоколу огляду від 17.01.2019 року, слідчим оглянуто стаціонарну карту ОСОБА_14 на 11 аркушах та амбулаторну карту ОСОБА_10 на 21 арк., вказані документи визнані речовими доказами. (а.с.84, 85 т.3)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1 від 21.01.2019 року, складеного на підставі ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.01.2019 року, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у виді садна у ділянці носа, садна у ділянці правої щоки, синця по внутрішній поверхні правого плеча на межі верхньої та середньої третини. Тілесні ушкодження утворились внаслідок не менш двох травматичних впливів тупим(ми) предметом(ами), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.(а.с.85-86 т.3)
Відповідно висновку судово товарознавчої експертизи від 27.02.2019 року, ринкова вартість монітора станом на 03.01.2019 року складала 650 гривень; вартість відновлювального ремонту цього ж монітору складала 100 гривень. Вказано, що монітор перебуває у робочому стані, придатний для подальшого використання (а.с.97 т.3) Вартість проведення зазначеної експертизи становить 286 гривень. (а.с.98 т.3)
Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_19 та визнає їх неналежним доказом, оскільки під час судового розгляду судом встановлено факт наявності тривалих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_19 . Крім того, відповідно постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 27.04.2018 року по справі №33/781/102/18, судом встановлено що свідок ОСОБА_19 надавала неправдиві покази відносно ОСОБА_9 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Суд дотримався норм, визначених статтями10,22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.
При оцінці представлених суду доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, статей 84,85,86,89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_10 , суд зауважує, що такі є логічними і послідовними з приводу спричинення їй тілесного ушкодження обвинуваченим, такі повністю співпадають з показаннями потерпілої під час слідчого експерименту та відповідають висновку судово медичної експертизи і сумнівів у своїй правдивості в суду не викликають.
Разом з тим, позиція обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень йому потерпілою, а не ним потерпілій ОСОБА_10 перевірялася під час досудового розслідування шляхом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 від 21.03.2019 року з відеозаписом, відповідно до якого останній вказує, що не нападав на потерпілу, а лише захищався від неї. Такі його свідчення (стосовно нанесення ударів в область обличчя ОСОБА_10 стільцем) перевірялися шляхом призначення судово медичної експертизи від 27.03.2019 року, та не знайшли відповідного підтвердження. Разом з тим, зафіксовані під час слідчого експерименту свідчення та відтворення рухів ОСОБА_9 суперечить встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи та не підтверджується жодними іншими доказами.
Отже невизнання своєї вини обвинуваченим суд рахує як обраний ним спосіб захисту.
Судом враховується, що безпосередньо під час судового розгляду не були досліджені речові докази амбулаторна картка потерпілої та медична карта стаціонарного хворого, разом з тим, судом було досліджено протокол огляду медичних карток, який був складений слідчим під час досудового розслідування, клопотань про визнання такого доказу неналежним чи недопустимим, учасники судового розгляду не заявляли.
Наведене також стверджується висновками експертиз, долучених до матеріалів кримінального провадження, які з точки зору кримінально-процесуального закону жодних сумнівів у своїй достатності та достовірності в суду не викликають.
Протокол огляду місця події є належним та допустимим доказом, оскільки такий складено уповноваженою на те особою слідчим, в присутності понятих. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії на проведення огляду місця події не надходило, про що у протоколі зроблено відповідний запис.
Протокол слідчого експерименту, проведений з потерпілою повністю відповідає вимогам ст.240 КПК України, оскільки потерпіла не лише розповідала про обставини вчинення кримінального правопорушення, але і продемонструвала, яким чином обвинувачений завдав удари потерпілій, і при цьому наголосила, що останній був агресивно налаштований.
Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільне небезпечне діяння визнається злочином. Однією з цих ознак є суб`єктивна сторона злочину, що відображає процеси, які відбуваються у свідомості особи у зв`язку з вчиненням нею злочину і свідчать про спрямування її волі та про її ставлення до суспільно небезпечного діяння і його наслідків.
Частина 2 ст. 350 КК України передбачає відповідальність за умисне нанесення побоїв, заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Потерпілими від злочину, передбаченого частиною 2 ст. 350 КК, можуть бути особи, зазначені в ч. 1 ст. 350 КК України, та додатково особи, близькі громадянину, який виконує громадський обов`язок.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується трьома ознаками: 1) діянням, спрямованим на нанесення побоїв, заподіяння легкого, середнього (ч. 2 ст. 350 КК) чи тяжкого (ч. 3 ст. 350 КК) тілесного ушкодження; 2) наслідки у вигляді фізичної шкоди здоров`ю зазначених осіб; 3) причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Злочин, передбачений частиною 2 ст. 350 КК України, є закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди здоров`ю потерпілої особи.
Із суб`єктивної сторони злочин, передбачений частиною 2 статті 350 КК, може бути вчинений як з прямим, так і з непрямим умислом. Винний усвідомлює, що наносить побої або заподіює легкі, середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження службовій особі або громадянину, який виконує громадський обов`язок у зв`язку з їх службовою чи громадською діяльністю, або їх близьким, передбачає відповідні наслідки і бажає або свідомо допускає їх настання.
У разі заподіяння шкоди здоров`ю зазначених осіб не у зв`язку з їх службовою чи громадською діяльністю, а з інших мотивів (на ґрунті особистих неприязних стосунків, із ревнощів, із хуліганських спонукань тощо), відповідальність за частиною 2 ст. 350 КК виключається. Вчинене слід кваліфікувати за відповідними статтями за злочини проти особи.
Дії, передбачені ч. 2 ст. 350 КК, вчиняються у зв`язку зі здійсненням службовою особою своєї службової діяльності.
Так, суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умислом при якому винний усвідомлює, що спричиняє тілесні ушкодження саме особі, яка виконує службовий обов`язок, у зв`язку з службовою діяльністю.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок виконання службових і громадських обов`язків, а додатковим - здоров`я особи. Потерпілим від злочину, зокрема, є службова особа. Посягання на службову особу пов`язано з її службовою діяльністю.
Статус службової особи в законодавстві і теорії кримінального права пов`язаний з виконанням однієї із трьох функцій: представника влади, виконання організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Разом з тим, особа, в розумінні ч. 2 ст. 350 КК, має статус службової особи не у зв`язку з наявними у неї повноваженнями взагалі, а наявність чи відсутність такого статусу визначається щодо конкретних вчинюваних нею дій (діяльності) та мотивами дій, які вчиняються стосовно неї.
При цьому суд зауважує, що обов`язковою умовою притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення того, що дії винної особи перебували у безпосередньому зв`язку з службовими повноваженнями потерпілої особи, були зумовлені тими фактичними можливостями, що вони походять від службового становища особи, виконуваних функцій і наданих повноважень, що існує неподільний зв`язок між службовим становищем, компетенцією службової особи, змістом і обсягом наданих повноважень та їх використанням для вчинення злочину.
Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_9 , а також об`єктивна спроможність дорослої осудної людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_9 дійсно вчинив кримінальне правопорушення умисно, розуміючи що перебуває в приміщенні сільської ради, звертаючись з запитом щодо отримання довідки саме до службової особи сільської ради ОСОБА_10 , при цьому заподіявши потерпілій легке тілесне ушкодження.
При цьому відсутні докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_9 неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_10 , про відсутність неприязних відносин з обвинуваченим засвідчила і сама потерпіла під час судового розгляду.
Ці показання потерпілої не викликають сумнів в їх достовірності, оскільки вони узгоджуються між собою й іншими матеріалами справи та оцінені судом в сукупності з іншими доказами. А тому доводи обвинуваченого про те, що потерпіла намагається його обмовити, є непереконливими.
Отже, даючи оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 350 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження особі, яка виконує службовий обов`язок, у зв`язку з її службовою діяльністю.
Однак, за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), ОСОБА_9 слід виправдати з огляду на такі обставини.
Хуліганство це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (ч. 1 ст. 296 КК України).
Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом може бути, зокрема, здоров`я особи.
Правильну кримінально-правову оцінку хуліганства та відмежування його від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини, а звідси визначення однаковості чи неоднаковості застосування норми закону про кримінальну відповідальність, належить проводити за сукупністю ознак суспільно небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюються поняттям склад злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально каране. Так вказує правова позиція Верховного Суду України, сформульована в постанові від 04.10.2012 у справі № 5-17кс12.
В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння вбачаються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.
Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Велика Палата ВС у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к зауважує наступне.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіяннямтілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
За фактичними обставинами справи, встановленими під час судового розгляду, а також при безпосередньому сприйнятті судом показань потерпілої, обвинуваченого та свідків (працівників сільської ради) про попередні неприязні відносини між головою сільської ради і обвинуваченим, та конфлікт, який виник через незгоду обвинуваченого з порядком видачі довідки в сільській раді та змістом відповіді на його запит. Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню передусім до голови сільської ради ОСОБА_19 , через, на його думку, відому йому інформацію про розкрадання бюджетних коштів головою Малотимошівської сільської ради, прагненням з`ясувати певні обставини, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить висновку й про відсутність у діях обвинуваченого об`єктивної сторони хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю.
Крім того, хоча даними протоколу огляду місця події від 03.01.2019 року і зафіксовано пошкодження вхідних дверей у вигляді отвору, пошкодження підвіконня, пошкодження дерев`яного столу у кабінеті Малотимошівської сільської ради, під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано доказів, які б достовірно свідчили про пошкодження саме умисними діями обвинуваченого ОСОБА_9 зазначених вище предметів, комп`ютерного обладнання в кабінеті землевпорядника сільської ради під час конфлікту з потерпілою.
Крім того, за епізодом вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 296 КК України взагалі не визначено юридичну особу Малотимошівську сільську раду як потерпілого (представника потерпілого) у кримінальному провадженні, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст.55 КПК України).
Також судом не встановлено, що діями обвинуваченого ОСОБА_9 було тимчасово припинено діяльність Малотимошівської сільської ради 03.01.2019 року, відповідних доказів стороною обвинувачення не надано. Хоча під час судового розгляду судом було встановлено, що сільський голова ОСОБА_19 після госпіталізації ОСОБА_14 «швидкою допомогою», також на власному автомобілі поїхала до м. Новоукраїнка, в зв`язку з чим , можливо, на певний час і була припинена робота сільської ради, разом з тим, залишення робочого місця головою сільської ради відбулося за її власним бажанням (а іншого судом не встановлено), тому припинення роботи сільської ради того дня не перебуває в причинно наслідковому зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_9 . Також відсутні докази про можливих відвідувачів сільської ради 03.01.2019 року, які не змогли вирішити необхідні їм питання через порушення роботи сільської ради того дня.
Як вбачається з показань обвинуваченого, потерпілої, конфлікт тривав в обідню пору за участю обвинуваченого приблизно до 10 хвилин, а зі свідчень обвинуваченого близько двох хвилин, тобто нетривалий час.
Отже, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_9 об`єктивної сторони хуліганства, а також його суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, неповнолітніх дітей на утриманні немає, в зв`язку з чим суд вважає, що мета покарання, визначена в ч.2 ст. 50 КК України, буде досягнута лише при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, який він порушив.
Обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Долю речових доказів суд визначає відповідно до ст. 100 КПК України.
Письмовий доказ висновок судово товарознавчої експертизи № 138/807/19-27 від 27.02.2019 стосується обґрунтування обвинувачення за ч.1 ст.296 КК України, тому процесуальні витрати, по`вязані з його проведенням, необхідно покласти за рахунок держави.
Відповідно до п.1ч.1ст.49КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Згідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи те, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено 03.01.2019 року, а вирок оголошено 23 травня 2024 року, тобто з моменту скоєння кримінального правопорушення до моменту винесення вироку пройшло більше ніж п`ять років, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з вище викладених підстав.
Крім того, суд зауважує, що під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України (наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 485/1823/17 від 08.04.2020).
Цивільний позов по справі відсутній.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України та на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдати в зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України ОСОБА_9 звільнити від покарання, призначеного цим вироком, у зв`язку із закінченням строку давності.
Процесуальні витрати:за проведення судової товарознавчоїекспертизи №138/807/19-27від 27.02.2019 в сумі 286 грн. покласти за рахунок держави.
Речові докази: монітор BENQ g 950 та електричний кабель до нього повернути до Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області; оптичний диск DVD-R 16-x 4,7 GB 120 MIN № CMR476-CEMWM03-0004V301 залишити в матеріалах кримінального провадження; медичну карту стаціонарного хворого № 61 на 11 арк. та амбулаторну карту залишити у Новоукраїнській ЦРЛ; лазерний носій інформації (диск DVD-R «Patron» 4,7 Gb) залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1