справа № 732/788/24 провадження № 1-кп/732/69/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

у присутності секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Листвен Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022 за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробовуванням, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив нові умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

03.06.2023, в першій половині дня, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , з якою він був особисто знайомим, попрохав належний їй велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу, вказавши, що має намір з`їздити до АДРЕСА_1 , та пообіцяв повернути в цей день, на що ОСОБА_7 погодилася та передала ОСОБА_5 велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу, вартістю 2280 грн. ОСОБА_5 , отримавши указаний велосипед від ОСОБА_7 та не маючи дійсного наміру повертати велосипед власниці, у цей же день продав його ОСОБА_8 , таким чином заподіяв ОСОБА_7 матеріальних збитків в сумі 2280 грн.

Крім цього, 12.03.2024, в другій половині дня, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , з яким він був особисто знайомим, запропонував зарядити належний останньому мобільний телефон та повернути наступного дня, на що ОСОБА_9 погодився та передав ОСОБА_5 мобільний телефон марки Infinix Smart 8 3/64 Gb в комплекті із зарядним пристроєм, вартістю 3299 грн., стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» з тарифним планом « Смарт Лайф », без залишку на рахунку, вартістю 120 грн. ОСОБА_5 , отримавши вказаний телефон зі стартовим пакетом та зарядним пристроєм від ОСОБА_9 та не маючи дійсного наміру заряджати та повертати цей телефон власнику, у цей же день продав його ОСОБА_11 , таким чином заподіяв ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3 419 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та повністю підтвердив обставини і факти, викладені в обвинувальному акті.

З приводу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 показав, що він був знайомий з потерпілою ОСОБА_7 03.06.2023, знаходячись у місті Городня, він зайшов до ОСОБА_7 та попросив у неї її велосипед, щоб з`їздити до себе додому в село Тупичів, пообіцяв, що того ж дня приїде велосипедом назад до Городні та поверне велосипед. Однак дорогою до села Тупичів він у селі Пекурівка зустрів наглядно знайому йому жінку, якій запропонував придбати у нього велосипед за 500,0 грн, при цьому видавши велосипед за свій. Остання погодилася та купила у нього велосипед, належний потерпілій, за 500,0 грн. Отримані від продажу велосипеда гроші він витратив на спиртні напої та продукти харчування. У подальшому він при зустрічі обіцяв потерпілій повернути велосипед, однак не зробив цього.

За обвинуваченням у вчиненні заволодіння телефоном обвинувачений показав, що 12.03.2024 він зайшов додому до свого знайомого ОСОБА_9 , в якого вони разом розпили спиртне. В ході розмови він, знаючи, що будинок потерпілого ОСОБА_9 відключений від електромережі, запропонував ОСОБА_9 зарядити в себе вдома належний ОСОБА_9 мобільний телефон, на що ОСОБА_9 погодився та передав йому свій мобільний телефон разом із сім-картою та зарядним пристроєм. Залишивши будинок ОСОБА_9 та не маючи на меті повертати телефон, він продав належний ОСОБА_9 телефон своїй знайомій ОСОБА_11 . Коли до нього прибули працівники поліції з приводу заволодіння майном потерпілих, він зізнався у вчинених кримінальних правопорученнях та розповів, кому саме він продав велосипед та мобільний телефон. Завдяки його визнавальним показанням працівники поліції повернули велосипед та мобільний телефон їх законним володільцям - потерпілим. У вчиненому обвинувачений кається, просив його суворо не карати. Цивільний позов, заявлений до нього потерпілою ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди обвинувачений визнав частково, на суму 2000,0 грн.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показання давати відмовилася, вказала, що підтверджує показання обвинуваченого, який надав суду такі показання, що відповідають дійсним обставинам справи. Підтвердила, що завдяки правоохоронним органам їй був повернутий велосипед, тому претензій матеріального характеру вона до обвинуваченого не має.

Водночас потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, який обгрунтовували тим, що потерпіла відчувала себе обманутою, тривалий час була позбавлена можливості користуватися своїм майном (велосипедом), була змушена витрачати свій вільний час на відвідування правоохоронних органів.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду. (а.с.43)

Вартість майна, заволодіння яким інкримінується обвинуваченому, підтверджена висновками товарознавчих експертиз №352/24-24 від 03.04.2024 та №386/24-24 від 10.04.2024. Встановлену висновками експертів вартість майна обвинувачений в судовому засіданні не оспорював.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_5 у судовому засіданні, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами справи, в тому числі: витягами з ЄРДР про реєстрацію кримінальних проваджень, висновками судових експертиз, зберігальними розписками про отримання потерпілими майна та іншими матеріалами справи.

Допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, а інкриміновані обвинуваченому діяння доведені у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування правильно за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставиною, яке відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

Досліджуючи дані про особу винного, суд встановив, що обвинувачений за місцем проживання характеризується незадовільно, схильний до зловживання алкогольними напоями, раніше судимий.

Згідно з довідкою КНП „Городнянська міська лікарня" обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

ОСОБА_5 не працює, не перебуває на обліку як безробітний.

Врахувавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення покарання, встановивши наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та наявність декількох обставин, що обтяжують покарання, з`ясувавши відомості про особу обвинуваченого, який раніше вже був судимий за вчинення злочину проти власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує, що вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.12.2022 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та згідно ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України визначено іспитовий строк 3 роки. Вирок набрав законної сили 30.01.2023.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, то на підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_5 покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вимоги ч.4 ст.71 КК України про те, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_5 на її користь на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в сумі 5000,0 грн.

Прокурор під час судових дебатів просила позов задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду позов визнав частково, у розмірі 2000,0 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж, ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вказане та факт відшкодування обвинуваченим завданої потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди (шляхом повернення майна), суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, дійшов висновку про те, що заявлений розмір моральної шкоди, завданої потерпілій кримінальним правопорушенням, є завищеним, та на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на користь потерпілої з обвинуваченого слід стягнути 2000 грн.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз у сумі 2650,48 грн слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_12 від 23 квітня 2024 року, строк дії якого продовжений під час судового розгляду ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2024 року до 30 липня 2024 року, але не довше строку розгляду кримінального провадження, - до набрання вироком законної сили з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід залишити без змін.

Також в силу ст.72 КК України слід зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_5 , строк запобіжного заходу, обраного відносно нього, виходячи із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Підстав для застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обраного обвинуваченому 23 квітня 2024 року, виходячи із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін - цілодобовий домашній арешт.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2000,0 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені процесуальні витрати на проведення товарознавчих експертиз в сумі 2650,48 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки Infinix Smart 8 3/64 Gb моделі InfinixХ6525 в комплекті із зарядним пристроєм та сім-картку оператора «Лайфселл» з номером НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , - повернути власнику - ОСОБА_9 ; велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - повернути власнику - ОСОБА_7 .

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим, представнику потерпілої.

На вирок може бути подана апеляція безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1