Дата документу 04.03.2024
Справа № 334/1742/24
Провадження № 1-кс/334/637/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянин України, солдат ЗСУ в/ч НОМЕР_1 (зі слів та медичних документів) освіта середньо-спеціальна, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.12.2005 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 121, 296 ч.2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі; звільнений 15.11.2007 УДО на 2 роки 2 місяці 22 дні;

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 (доручення від 02.03.2024 № 003-280000713), -

встановив:

Старший слідчий СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000442 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

01.03.2024, приблизно о 23 годині, знаходячись в приміщенні палати N?17, третього поверху, травматологічного відділення КНП «Міська лікарня N?9» ЗОР, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1, ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення відкрито викрав з жіночої сумки, блакитного кольору, мобільний телефон марки «iPhone 13» моделі «MLPG3ZD/A», серійний номер « НОМЕР_2 », imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , в корпусі білого кольору, з сім-картою оператору стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_5 , вартістю 50 000 гривень, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , та не звертаючи уваги на вимогу потерпілої зупинитись, побіг в напрямку першого поверху КНП «Міська лікарня N?9»3ОР.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом із викраденим майном зник з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 50000 гривень.

02.03.2024 (час фактичного затримання: о 00:00, час складання протоколу затримання: 02:36 - 02:51) ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України, в ходи якого у останнього вилучено: «iPhone 13» моделі «MLPG3ZD/A», серійний номер «GPGPX9QRYY», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , в корпусі білого кольору, з сім-картою оператору стільникового зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_5 упаковано до спец пакету PSP 1409187, чорна шапка, куртка шкіряна з пошкодженим правим карманом упаковано до картонної коробки

02.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації. В обґрунтування клопотання надані медичні документи.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали (протокол огляду місця події; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ) свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

У клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а саме ОСОБА_5 ніде не працює; зловживає спиртним напоями, про що свідчать виписні епікризи, відповідно до яких неодноразово попадав у лікарні з гострою алкогольною інтоксикацією; підозрюється у вчинені тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також доведена, оскільки підозрюваний раніше судимий, судимість не погашена, у зв`язку з неодноразовим перериванням строків погашення судимості; не працює, не має офіційного джерела доходів, зі слів є військовослужбовцем, однак документів на час розгляду клопотання не надано, що свідчить про те, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Доказів того, що ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надано.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, проте такі заходи, на переконання суду з урахування особи підозрюваного, не зможуть в повнім мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що не відповідає меті запобіжного заходу. А тому клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242240,00 гривень.

Керуючись, ст.176-178, 182-184, 193-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30 квітня 2024 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 00-00 год. 02 березня 2024 року..

Термін дії ухвали закінчується 30 квітня 2024 року.

Заставу визначити в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242240,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого/суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого/суду;

3) повідомляти слідчого/суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 30 квітня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ленінського районного суду м.Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Ленінського районного суду м.Запоріжжя. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: