Справа №: 671/559/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 рокуВолочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження № 0000022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Победа Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, непрацючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

за ст. 390-1 КК України,

встановив:

За заявою ОСОБА_4 15 січня 2024 року Волочиським районним судом Хмельницької області у цивільній справі № 671/2865/23 від 15 січня 2024 року (номер провадження 2-о/671/15/2024), ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , яким визначено заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього обов?язки, а саме: заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 3 місяці.

Крім того, ОСОБА_3 24 січня 2024 року було ознайомлено з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області та попереджено про відповідальність за його невиконання, про що отримано відповідну розписку.

Згідно Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу НПУ, затвердженого наказом МВС України від 25.02.2019 року № 124, ОСОБА_3 21.10.2022 року було поставлено на профілактичний облік під категорією "кривдник".

Так, ОСОБА_3 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, 04 лютого 2024 року біля 13 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння, де в той час перебувала ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, висловлювався на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, щодо якого такі заходи застосовано судом, порушив встановленні судом заходи тимчасового обмеження: розшукував ОСОБА_4 , коли вона за власним бажанням перебувала у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідував її та спілкувався з нею, вчинивши сварку, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовано судом.

Вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку у його відсутності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Таким чином, з врахуванням зазначних вище обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовано судом.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_3 не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в нарколога та "Д" обліку у психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сукупність усіх перерахованих вище обставин у поєднанні з тяжкістю кримінального правопорушення, що визначена законом, вказують на можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 при обранні йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Разом з тим, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а також інші в сукупності обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку про можливість у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 390-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: