Справа № 372/1896/24
Провадження № 1-кс-472/24
ухвала

Іменем України

10 квітня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000731, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 09.04.2024 до ЧЧ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського ВРПП Обухівського РУП ОСОБА_6 , про те, що перебуваючи в складі екіпажу «БРАС-10» 09.04.2024 р. близько о 16 год. 40 хв. на 47 км а/д «Київ-Знам`янка», в межах м. Обухів Київської області, зупинено автомобіль марки «ВАЗ», модель «2109», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при спілкуванні з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_7 відмовився, у зв`язку з чим на останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час оформлення адміністративних матеріалів водій ОСОБА_7 пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності, про що був неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, але не зважаючи на це поклав грошові кошти у сумі 1 000 гривень (однією купюрою) до салону службового автомобіля марки «Renault», модель «Duster», д.н.з. НОМЕР_2 .

У ході проведення огляду службового автомобіля поліції марки «Renault», модель «Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні автомобіля біля важеля примикання передач, було виявлено грошові кошти у розмірі 1 000 гривень, однією купюрою з номером АТ3812370, яку вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №ICR0086314.

Виходячи з того, що при проведенні огляду службового автомобіля поліції виявлено та вилучено грошові кошти, які є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникала необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучені майно, а саме грошові кошти, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У ході проведення огляду службового автомобіля поліції марки «Renault», модель «Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , в салоні автомобіля біля важеля примикання передач, було виявлено грошові кошти у розмірі 1000 гривень, однією купюрою з номером АТ3812370, яку було вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ №ICR0086314.

Згідно постанови слідчого від 10 квітня 2024 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання вилучених грошових коштів доказами у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави для задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000731 від 10.04.2024 року, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 09 квітня 2024 року на 47 км а/д «Київ-Знам`янка», в межах м. Обухів Київської області, під час проведення огляду службового автомобіля поліції, а саме на купюру номіналом 1000 гривень, серійний номер АТ3812370, яку було вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ № ICR0086314, з метою забезпечення збереження речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1