Справа № 303/1537/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/354/22, за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2022 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбуття обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного за цим вироком покарання визначено обчислювати з моменту його затримання - 08.11.2021.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2021, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 001072 від 08.11.2021, на речі, вилучені у ході огляду приміщення будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: куртку, светр синього кольору зі слідами речовини бурого кольору на зворотній стороні, пошкоджений мобільний телефон та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Речові докази: куртку, пошкоджений мобільний телефон, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , - передано за належністю; светр синього кольору зі слідами речовини бурого кольору на зворотній стороні, природній камінь зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на кухонний ніж, який на своїй поверхні містить сліди речовини бурого кольору та змив взятий із поверхні ножа, кофту олімпійку фірми «Flphar One» зі слідами бурого кольору та кофту олімпійку фірми «ENOS» зі слідами бурого кольору, зразки букального епітелію, відібрані у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які після проведення всіх експертиз, були передані в камеру зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, - ухвалено знищити; історію хвороби ОСОБА_9 , яка після проведення експертизи передана у камеру зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, відеозапис слідчого експерименту від 05.02.2022, - залишено у матеріалах кримінального провадження.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 21 007,84 грн.

Відповідно до вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

08 листопада 2021 року приблизно о 12 год 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по АДРЕСА_1 , нехтуючи статтею 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого статтею 33 Конституції України права на посягання життя та здоров`я іншої особи, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, витягнув із кишені ніж, який носив при собі, після чого, підійшов до ОСОБА_9 , та стоячи навпроти нього, наніс йому три удари лезом ножа в корпус тіла та спину, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани грудної клітки підлопаткової ділянки зліва, непроникаючої колото-різаної рани міжлопаткової ділянки справа, непроникаючої колото-різаної рани підгрудної ділянки справа та травматичний гемопневматоракс. Згідно з висновком експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 413/2021 від 25.01.2022, тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки підлопаткової ділянки зліва та травматичний гемопневматоракс, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я в момент заподіяння, а тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих ран відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше як 21 день.

В апеляційній скарзі прокурорка ОСОБА_8 вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Посилається на те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 , що підтверджується здобутими органом досудового розслідування та дослідженими судом доказами, однак, незважаючи на ці докази, суд хоч і визнав доведеними обставини, що діями ОСОБА_6 заподіяно ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, помилково взяв до уваги тільки показання обвинуваченого, у зв`язку з чим дійшов до необґрунтованого висновку про перекваліфікацію дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 121 КК України. Стверджує, що формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , яке визнане судом доведеним, містить істотні суперечності та фактично виключає можливість кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому зазначає, що у вироку суд помилково констатував, що ОСОБА_6 не мав наміру заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_9 , оскільки вже вчинив усі необхідні дії, які залежали від його волі, що, на думку суду, свідчить про відсутність у ОСОБА_6 умислу саме на вбивство, оскільки такі твердження суду нічим не підтверджені та спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами. Разом із тим, прокурорка посилається на таке: виявлені у потерпілого відповідно до висновку експерта від 25.01.2022 № 413/2021 тілесні ушкодження свідчать про те, що ОСОБА_6 неодноразово цілеспрямовано наносив удари лезом ножа в область грудей потерпілого ОСОБА_9 , тобто життєво-важливу частину його тіла, а тому його дії були ціле направлені, і він міг передбачити настання смерті потерпілого від завданих ножових поранень, після нанесення яких не намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, а навпаки намагався втекти з місця події; відповідно до характеристики, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, на нього неодноразово надходили скарги; показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що він не звертався до поліції із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення не відповідають дійсності та спростовуються протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.11.2021; протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2022 за участі потерпілого ОСОБА_9 підтверджено, що конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 спровокував сам ОСОБА_6 , а свій умисел на протиправне заподіяння ОСОБА_9 смерті не довів до кінця у зв`язку з тим, що побіг за братом ОСОБА_10 ; незважаючи на те, що ОСОБА_6 визнав факт заподіяння ним поранень ОСОБА_9 , однак його покази про те, що потерпілий спровокував конфлікт та те, що після сутички кожен із них пішов своєю дорогою, необхідно оцінювати критично, оскільки в ОСОБА_6 були відсутні тілесні ушкодження, у руках потерпілого сторонніх предметів теж не було, натомість ОСОБА_6 носив при собі ніж, яким і заподіяв ножові поранення у життєво важливу ділянку тіла потерпілого, а зупинило його те, що у той час повз них проходив його брат ОСОБА_11 . На підставі наведеного вище, апелянтка вважає, що сукупність всіх обставин вчиненого діяння свідчать про спрямованість дій обвинуваченого ОСОБА_6 саме досягнення бажаного результату смерті потерпілого. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. У ході апеляційного розгляду просить дослідити наявні у матеріалах кримінального провадження докази.

До початку апеляційного розгляду апелянтка прокурорка ОСОБА_8 у порядку ст. 403 КПК України подала письмове клопотання про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, та клопотання про закриття апеляційного провадження, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника, адвоката ОСОБА_7 , та прокурорки ОСОБА_5 , які підтримали клопотання про закриття апеляційного провадження у справі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка ОСОБА_8 , підлягає закриттю.

Так, відповідно до частини 1 статті 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на наведене, беручи до уваги те, що прокурорка ОСОБА_8 , яка подала апеляційну скаргу, відмовляються від апеляційних вимог, а інші учасники апеляційних скарг на вирок не подавали, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка ОСОБА_8 , підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 403, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України, закрити у зв`язку з відмовою апелянтки (прокурорки ОСОБА_8 ) від апеляційних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який утримується під вартою, - у той самий строк із моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді: