Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1479/23

Номер провадження: 1-кп/511/68/24

30.04.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_3

обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 (дистанційно), ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Роздільна, в залі суду № 4, клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 про визначення доказів очевидно недопустимими, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001383 від 07.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд розпочав дослідження доказів, представлених стороною обвинувачення.

20.12.2023 року адвокатом ОСОБА_7 подано письмове клопотання про визначення доказів очевидно недопустимими (т.2, а.с.56-60) в якому просив визнати недопустимими та неналежними докази в даному кримінальному провадженні, що були зібрані в ході слідчих розшукових та інших діях Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області в період з 07 грудня 2022 року по 07 лютого 2023 року, пославшись на порушення підслідності та просив в порядку ч.2 ст.89 КПК України негайно припинити дослідження доказів.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 , перебуваючи в режимі відеоконференції (дистанційно) поза межами приміщення суду. Повністю підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволені.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Прокурор заперечував, свої заперечення виклав письмово (т.2, а.с.91-95).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч.1 ст. 87 КПК України).

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими (ст. 89 КПК України).

Суд наголошує, що на даний час суд знаходиться на стадії дослідження доказів, і стороною обвинувачення надана суду лише частина документів процесуального змісту. Інші докази в повному обсязі судом не досліджувались. А відтак, судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну недопустимість доказів.

Водночас, оцінку допустимості чи не допустимості тих чи інших доказів, суд вважає доцільним, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин справи, надати після дослідження всіх доказів, у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 87, 89, КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про визначення доказів очевидно недопустимими, - залишити без задоволення.

Оцінку допустимості чи не допустимості тих чи інших доказів, суд надасть у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного вироку суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути приєднані до апеляційної скарги на остаточний вирок суду.

Суддя ОСОБА_1