ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/947/24 Справа № 211/2672/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000502 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 24 квітня 2024 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 червня 2024 року та визначено заставу в сумі 121 120 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та встановив наявність ризиків, що останній може переховуватися від суду та слідства, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя врахував обставини зазначені в ст. 178 КПК України, тому дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. Також слідчий суддя визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати цілодобовий домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки не враховано обставини кримінального провадження, що ОСОБА_7 визнає вину, активно співпрацює з слідством, з`являється за першою вимогою, активно бере участь у слідчих діях, частково відшкодував збитки. При цьому не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та хворіє. Також порушено право на захист. Ризики є недоведеними.

В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді, та матеріали клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону застосувавши до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, згідно до матеріалів клопотання ВП №1 Криворізького РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.( а.с.3)

27 квітня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 185 КК України.(30-31)

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри за ч.4 ст. 185 КК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржується, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України не підлягає оскарженню.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування ОСОБА_7 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки на даний час він підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину. Підозрюваний хоча й визнає вину, активно бере участь, як зазначено в апеляційній скарзі однак ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не можна визнавати недоведеним.

Також, ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи вчинення кримінального правопорушення підозрюваним в період іспитового строку, що останній є раніше неодноразово судимий, тому ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, теж доведений.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків є безпідставними, так як наявність ризиків є доведеною.

Таким чином, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та саме такий вид унеможливить здійснити ОСОБА_7 дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Стосовно доводів захисника про неможливість утримування ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства через стан здоров`я, то на час апеляційного перегляду до апеляційної скарги, та в судовому засіданні підтверджувальних даних щодо такого стану підозрюваного не надано, тому такі доводи під час апеляційного перегляду не підтвердженні.

Дані про особу ОСОБА_7 та його поведінка зазначені в апеляційній скаргі мають місце, але враховуючи обґрунтованість підозри та наявність ризиків не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо порушення права на захист, то такого апеляційним судом не встановлено, оскільки відсутні дані, що ОСОБА_7 клопотав залучити захисника слідчого чи прокурора, а під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя роз`яснив ОСОБА_7 права, останній пояснив, що не бажає залучати адвоката.(а.с.35)

Визначений розмір застави в апеляційній скарзі теж не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4