Номер провадження 1-кп/243/609/2024
Номер справи 243/2571/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 09 » квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченої ОСОБА_4

- захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000210, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 березня 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 03 квітня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Близнюки, Близнюківського району, Харківської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, інвалідом не являється, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно подальших Указів Президента України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше не судимою за вчинення корисливих злочинів та достовірно обізнаною про введення на території України воєнного стану, вчинила корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

11 лютого 2024 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 8.

Знаходячись в торгівельному залі вищезазначеного магазину ТМ «Аврора» на законних підставах та побачивши на полиці торгівельного стелажу товар, у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 11 лютого 2024 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 8, та розуміючи кримінально протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення на свою користь, сподіваючись на те, що її дії залишаються непоміченими, поза волею власника, з полиці торгівельного стелажу магазину таємно викрала вакуумні бездротові навушники торгової марки «RECA», моделі «RGG-1024-W», в корпусі білого кольору, вартістю 332 грн. 50 копійок, які поклала до своєї сумки та, минувши касову зону, з викраденим майном вийшла з магазину, умисно не здійснивши оплату за товар.

У подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 332 грн. 50 копійок.

Крім того, 19 лютого 2024 року о 13 год. 49 хв. ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 8.

Знаходячись в торгівельному залі вищезазначеного магазину ТМ «Аврора» на законних підставах та побачивши на полиці торгівельного стелажу товар, у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 19 лютого 2024 року о 13 год. 58 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 8, та розуміючи кримінально протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення на свою користь, сподіваючись на те, що її дії залишаються непоміченими, поза волею власника, з полиці торгівельного стелажу магазину таємно викрала вакуумні бездротові навушники торгової марки «HAVIT», моделі «TW976», в корпусі чорного кольору, вартістю 332 грн. 50 копійок, які, тримаючи у руках та минувши касову зону, вийшла з магазину, умисно не здійснивши оплату за товар.

У подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 332 грн. 50 копійок.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 частиною 4 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

01 квітня 2024 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 березня 2024 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 частиною 4 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із застосуванням статті 75 КК України, з випробуванням.

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 березня 2024 року та обвинувачена ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за статтею 185 частина 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 частиною 4 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із застосуванням статті 75 КК України, з випробуванням.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_7 , який діє на підставі Довіреності № 01/07/2023-1838 від 01 липня 2023 року підтвердив, що надає згоду на укладення Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 . Прокурором надано Заяву представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_7 , відповідно до якої він надає згоду на укладення Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, в обсязі підозри, та пояснила, що під час укладення угоди діяла добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просила Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію своєї підзахисної, та просила призначити їй узгоджену міру покарання, зазначила, що будь-якого тиску на обвинувачену вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в її присутності, просила затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 частина 4 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням , що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 березня 2024 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 185 частина 4 КК України, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема способу життя, характеризуючих її даних, її вік, стан здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченої і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченої для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинувачену від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до покарання, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 01 квітня 2024 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 березня 2024 року та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_8 винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 частина 4 КК України.

Призначити ОСОБА_9 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Запобіжний захід, обраний на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін « особисте зобов`язання».

Речові докази по справі, а саме: вакуумні бездротові навушники торгової марки «RECA», моделі «RGG-1024-W», в корпусі білого кольору; вакуумні бездротові навушники торгової марки «HAVIT», моделі «TW976», в корпусі чорного кольору, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000210, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 12 березня 2024 року, що зберігаються у представника магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» на підставі Зберігальної розписки від 12 березня 2024 року - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити у власності ТОВ «Вигідна покупка».

Речові докази по справі, а саме: два диски з відеозаписами з камер відеоспостереження з магазину «Аврора» за адресою: АДРЕСА_3 , які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000210, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 12 березня 2024 року, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження( Номер провадження 1-кп/243/609/2024;Номер справи 243/2571/24) - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати у матеріалах кримінального провадження( Номер провадження 1-кп/243/609/2024;Номер справи 243/2571/24).

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1