ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/503/24
Провадження № 1-кп/211/300/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №0000001 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Савенці Балаклійського району Харківської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимий

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2023 приблизно о 12.00. год. ОСОБА_4 перебував за адресою проживання своєї дружини ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, через те, що ОСОБА_4 словесно ображав ОСОБА_5 матір ОСОБА_6 . Внаслідок цього, ОСОБА_4 , будучи обуреним поведінкою доньки, яка захищала матір, почав себе агресивно поводити, в результаті чого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, з мотивів раніше виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіянні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, лівою рукою схопив ОСОБА_6 за волосся та почав тягнути обличчям донизу по сходам, які ведуть з будинку на вулицю, після чого кинув ОСОБА_6 обличчям донизу на землю. В цей час ОСОБА_6 , намагаючись встати, перевернулась обличчям до гори та опинилась в положенні лежачи на спині.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи тримати ОСОБА_6 за волосся, діючи умисно, стоячи на ногах, будучи схиленим над ОСОБА_6 , перебуваючи по праву сторону потерпілої, наніс два удари правою рукою зжатою в кулак в область лівого ока та один удар правою рукою зжатою в кулак в область правого ока потерпілої. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс не менше двох ударів правою рукою зжатою в кулак в область правої молочної залози. Далі ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи свої протиправні дії, змінюючи своє положення відносно потерпілої, тобто переступаючи через ОСОБА_6 , яка продовжувала лежати на спині обличчям догори, почав наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження правою та лівою ногою по нижнім кінцівкам потерпілої.

Внаслідок умисних суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововилив у білкову оболонку правого ока; синці обличчя, нижніх кінцівок; синець та розтріскування епітелію правої молочної залози; садна голови, нижніх кінцівок, які відповідно до висновку експерта №10 від 04.01.2024 за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, суду показав, що 17.12.2023 року, приблизно о 12 годині виникла сварка, в ході якої він спричинив тілесні ушкодження своїй доньці. Удари наносив кулаком в обличчя, ногами по ногам. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу, експертизу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступку, та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, працює.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є ввчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався. Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Відповідно до ч.2 ст.349 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1