Справа № 357/7186/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного провадження, без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000318, яке внесене до ЄРДР 04 травня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біла Церква, Київської області, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, тобто і «PVP», включеного до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, допускається лише в цілях, передбачених ст. 19, 20, 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме:

(1) Використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

(2) Діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

(3) Використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , 04 травня 2024 року близько 12 години, перебуваючи по АДРЕСА_2 , на земельній ділянці незаконно придбала-знайшла поліетиленовий пакет в якому міститься кристалоподібна речовина синього кольору ззовні схожої на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини, переконавшись, що знайдена нею речовина є психотропною, а саме «PVP», поклала вищевказаний поліетиленовий пакет до пустої пачки з-під цигарок марки «Rothmans», яку своєю чергою помістила до передньої лівої кишені штанів, в які була одягнена та залишила при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, 04 травня 2024 року у період часу з 12 години 57 хвилини по 13 годину 03 хвилину, під час проведення працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області слідчої дії, а саме проведення огляду місця події за адресою по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 добровільно надала працівникам поліції пачку з-під цигарок марки «Rothmans», в якій знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною синього кольору, у якій виявлено особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». Маса «PVP», в кристалоподібній речовині синього кольору, становить 0,351 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого не здійснювався.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставини передбачені ч. 1 ст. 67 КК України, прокурором не заявлялися, судом не установлені.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, якщо у обвинувальному акті прокурором не заявлені обставини, які обтяжують покарання, суд позбавлений можливості їх установлювати на власний розсуд, оскільки це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

З наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що ОСОБА_3 не працює, має малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 46), малолітню доньку ОСОБА_10 (а.с. 47), малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 48), раніше не судима (а.с. 51), медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує (а.с. 53), на військовому обліку не перебуває (а.с. 55), раніше звільнялася від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 57-60).

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_3 , яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, зокрема, розмір психотропної речовини вилученої в ОСОБА_3 , добровільну її видачу працівникам правоохоронного органу, установлені вище дані про особу ОСОБА_3 , з огляду на обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення, як нею, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без її ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд не може призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу та виправних робіт, оскільки вона не працює, будь-якого іншого доходу не має.

Своєю чергою, згідно з ч. 3 ст. 61 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі неможливо, оскільки вона має дітей до чотирнадцяти років.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000318, висновок експерта від 10 травня 2024 року № СЕ-19/111-24/27709-НЗПРАП, витрати на проведення експертизи становлять 3029,12 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 14 травня 2024 року, визнана речовим доказом: кристалоподібна речовина синього кольору в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,351 г, які поміщено до спеціального пакету № 0002965.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, ці речові докази необхідно знищити.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Згідно із ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

(1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

(2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

(3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

(4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 грн.

Речові докази, а саме: кристалоподібна речовина синього кольору в якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,351 г, які поміщено до спеціального пакету № 0002965 - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області