Справа №621/1408/21
Провадження №1-кп/621/114/24
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125, частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

27 березня 2021 о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 прийшов на територію домоволодіння своєї дружини ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , де через вікно побачив, що у житловому будинку, знаходяться його дружина ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які розпивали спиртні напої. Побачивши вказаних осіб, в той же день та час, ОСОБА_6 почав стукати у вікно кімнати будинку, де мали місце події та після того як ОСОБА_9 , який знаходився всередині будинку зробив спробу закрити вікно із середини, ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно із метою завдання тілесних ушкоджень, витяг із кишені куртки в яку був вдягнений, металеве саморобне шило, яке мав із собою, та наніс ним не менше трьох ударів у область рук та плеча ОСОБА_9 , чим спричинив останньому відповідно садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя, непроникаючу колоту рану на розгинальній поверхні лівого передпліччя та на долонній поверхні правої кисті. По ступеню тяжкості садна на розгинальній поверхні лівого передпліччя, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. По ступеню тяжкості непроникаюча колота рана на розгинальній поверхні лівого передпліччя та на долонній поверхні правої кисті, як в сукупності так і кожне окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 , підтримав клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України та закриття кримінального провадження, враховуючи наявність правових підстав для прийняття такого рішення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В ході судового розгляду встановлено, що злочин закінчено 27 березня 2021, відомості про вчинення злочину внесені до ЄРДР 28 березня 2021.

За частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, злочин визнається закінченим з моменту настання наслідків у виді ушкодження здоров`я.

Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Тобто, злочин, передбачений частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, та найсуворіше покарання передбачене у виді обмеження волі.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Санкція частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а тому слід виходити зі строків, визначених у пункті 2 частини 1 статті 49 КК України.

Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

З дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, при цьому згода обвинуваченого ОСОБА_6 є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 статті 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтею 49 Кримінального кодексу України, частиною 1 статті 26, пунктом 1 частини 2, частиною 8 статті 284, статтями 350, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України на підставі положень пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Кримінальне провадження № 0000023 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3