Провадження № 1-кс/686/3848/24
У Х В А Л А
30 квітня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у ОСОБА_4 ,якому було достовірно відомо, що Указами Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022,№ 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел пов`язаний із організацією незаконногопереправлення осіб через державний кордон України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Так, 24.02.2022 указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на військову службу (далі - громадяни призовного віку). Поряд з цим згідно ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.
П. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюються в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, - споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.
Отже, на період введення воєнного стану в Україні на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Так, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, вирішив незаконно збагатитися, шляхом отримання грошових коштів від військовозобов?язаної особи - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за організацію перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.
Так, 20.04.2024 близько 09 години 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на автозаправній станції «Socar», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_5 , який в ході розмови повідомив останньому, що може організувати незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України поза пунктом пропуску до Республіки Молдова.
В подальшому, 22.04.2024 близько 15 години 17 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Жовтий», що по АДРЕСА_2 , зустрівся із ОСОБА_5 , після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про необхідність сісти до його автомобіля марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_4 передав грошові кошти в сумі 2500 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу Національного банку України становить 99 469 гривень 75 копійок, як завдаток оплати за незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.
Надалі, 25.04.2024 о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_6 під час телефонної розмови з ОСОБА_5 повідомив, що протягом 26.04.2024 зможе завезти його до м. Чернівці, після чого забезпечити йому переправлення через державний кордон України за раніше обумовлену суму грошових коштів в розмірі 8000 доларів США.
Надалі, 26.04.2024 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_5 про необхідність прибути до АЗС «SOCAR», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, 26.04.2024близько 15 години 06 хвилин ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , на вказану АЗС, де зустрівся із ОСОБА_4 .
Надалі, ОСОБА_4 під час зустрічі повідомив ОСОБА_5 про необхідність сісти до його автомобіля марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 для того, щобзавезти його до м. Чернівці, після чого,він зможе забезпечити ОСОБА_5 безперешкодне переправлення через державний кордон України.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 , висунув вимогу ОСОБА_5 про необхідність надати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США за незаконний перетин кордону України, після чого, ОСОБА_5 , передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу Національного банку України становить 317 361 гривня 60 копійок.
26.04.2024 проведено санкціонований обшук автомобіля марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується та який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 100 доларів США, серіями KF 45244993 B, KF 38080535 B та грошові кошти у вигляді іноземної валюти в імітаційних купюрах номіналом 100 доларів США серією KB 462798660 I у кількості 78 купюр, мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung А54», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із сім-картою НОМЕР_6 , два аркуші паперу формату А4 із копіями документів на ім`я ОСОБА_5 (паспорту для виїзду за кордон та ідентифікаційного номеру). А також вилучено автомобіль марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 .
27.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
При цьому, існують обставини щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження, оскільки вказаний автомобільмарки «OPEL», моделі«ANTARA», д.н.з. НОМЕР_7 підозрюваним ОСОБА_4 під час вчинення вказаного кримінального правопорушення, а отже є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.
Слідча у клопотанні не зазначає, яка необхідність та за якою ознакою, визначеною ст.98 КПК України вилучений автомобіль марки «OPEL», моделі«ANTARA», д.н.з. НОМЕР_1 , яке він значення має для кримінального провадження.
Слідча належним чином не обґрунтовує яким чином автомобіль використовувався для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, іменуючи його знаряддям.
Отже, клопотання не містить правового обґрунтування обмеження прав особи щодо транспортного засобу та підстав для цього.
Зазначення у клопотанні факту вилучення речей та винесення постанови про визнання їх речовими доказами без наведення мотивів цього ні у клопотанні, ні у постанові не є достатнім обґрунтуванням для визначення відповідності майна критеріям речового доказу, визначених ст..98 КПК України.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначати правовий статус майна і вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя