Справа № 308/7245/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави. Ухвалою слідчого судді від 15.04.2024 року розмір застави зменшено, яку останній вніс та на нього у відповідності до ч. 5. ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч.1 ст. 331 КПК України).
23.04.2024 року від прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб. Доводи клопотання зводяться до того, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб. Встановлені під час досудового розслідування слідчим суддею ризики , передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а саме обвинувачений може: переховуватися від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор зазначив, що наразі продовжують тривати ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання такого запобіжного заходу, останній обвинувачується у вчиненні злочину, який є тяжким, більш м`який запобіжний захід не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 не заперечили проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечив проти клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні також не заперечив проти клопотання прокурора.
Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого та його захисників, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.
У подальшому, ухвалою Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_4 від 15.04.2024 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.
Визначений в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 15.04.2024 року розмір застави було внесено та ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 202 КПК України, згідно з якими з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Таким чином, КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, суд вважає, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також частково передбачених ст. 199 КПК України, а саме, заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, визначені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились.
Разом з тим, щодо ризику можливості обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, такий був встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу виходячи з того, що органом досудового розслідування вживаються заходи для встановлення речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Разом з тим, на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, а обвинувальний акт перебуває на розгляді в суді. Таким чином суд приходить до переконання, що вказаний ризик перестав існувати.
Поряд з цим, обов`язки підозрюваному ОСОБА_4 були обрані з урахуванням його особи, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, відсутність відомостей, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах СІЗО, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від суду, оскільки усвідомлює неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, незаконно впливати на свідка чи іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки при встановленні наявності ризику впливу на свідка слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.
Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.
В частині продовження існування ризику можливості вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, корисливий характер, те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, під час обшуку в транспортному засобі ОСОБА_4 було вилучено певну кількість речовини, яка має ознаки наркотичної, що вказує на системну діяльність, яка може бути продовженою, у зв`язку з чим існує ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави з покладеними на нього обов`язками. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 строку дії обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, суд враховує тяжкість злочину, а також те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід, один з яких хоч і відпав, проте інші не зменшились і виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд вважає за необхідне продовжити йому строк дії обов`язків.
Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 202, 331, 369-372 КПК України, суд,
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити відносно обвнуваченого : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк дії покладених на нього обовязків згдно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2024 року, в межах строку досудового розслідування до 24 червня 2024 року , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до прокурора або суду на першу їхню вимогу;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії ухвали визначити до 24 червня 2024 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає .

Пвний текст ухвали виготовлено 29.04.2024року

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1