Справа № 551/658/24
ВИРОК

Іменем України

07 червня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (приймає участь в судовому засідання дистанційно в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (приймає участь в судовому засідання дистанційно в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000405 від 14 квітня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який проходить військову службу в званні старшого солдата на посаді старшого навідника мінометного розрахунку мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , судимого вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2024 року за ч.1 ст. 282 КК України до штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 96 від 27 травня 2022 року старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника мінометного розрахунку мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , ВОС -143803А на якій він проходить службу до теперішнього часу.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Близько 00-10 хв. 14 квітня 2024 року поліцейськими з реагування патрульної поліції СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та сержантом поліції ОСОБА_7 , які в складі добового наряду по забезпеченню публічної безпеки і порядку на службовому автомобілі «Reno Daster» д.н.з. НОМЕР_2 службу на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області, був зупинений автомобіль «Audi А6» під керуванням водія ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 31 та 40 Закону України «Про Національну поліцію» спілкування поліцейських з водієм фіксувалось на портативний відеореєстратор, закріплений на форменому одязі одного з поліцейських.

В ході спілкуванням з даним водієм поліцейськими були помічені у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Після перевірки поліцейськими посвідчення водія та документів на транспортний засіб, водію ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного пристрою «Драгер». За результатами даного огляду цифровий показник склав 0,37 проміле алкоголю в крові водія.

В зв`язку викладеним поліцейський ОСОБА_6 повідомив водія ОСОБА_4 , що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Достовірно знаючи, що поліцейський ОСОБА_6 є службовою особою органів Національної поліції та наділений повноваженням застосування заходів впливу по порушників, оскільки даний поліцейський перебував у поліцейському однострої, пересувався на службовому транспортному засобі із відповідними спеціальними позначками, ОСОБА_4 близько 00-17 год. 14 квітня 2024 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим раптово виниклим умислом, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за їх вчинення, в ході розмови висловив поліцейському ОСОБА_6 словесну пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 50000 грн. за не складання відносно водія відповідного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дану пропозицію надання неправомірної вигоди поліцейський ОСОБА_6 не прийняв, відповівши категоричною відмовою та для документування протиправних дій ОСОБА_4 зателефонував на лінію «102», після чого останній припинив свої протиправні дії.

Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України що полягає у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну винагороду за невчинення такою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

31 травня 2024 року між ОСОБА_4 та прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України, а також виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Того ж дня у кримінальному проваджені затверджено обвинувальний акт, який разом з угодою в порядку ст. 291 КПК України направлено до суду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (аб. 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК).

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, яким завдана лише суспільним інтересам, потерпілі у справі відсутні.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження в тому числі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та обтяжують його (рецидив злочинів) цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому сторонами угоди покаранні.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України, КК України і інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та погоджується на призначення узгодженого покарання, розуміє суть цього покарання яке не є для нього надто надмірним, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, яка підтримала правову позицію сторін угоди та просила суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

За даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Матеріальна шкода та процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України.

Покарання у вигляді штрафу за попередньою судимістю обвинуваченим відбуто, що підтверджується листом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/4512/23/6578/2024 від 30.05.2024.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2024 року між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Оптичний диск DVD-R з відеофайлами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1