Провадження № 11-кп/824/2764/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2023року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:

До Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Ухвалою суду зі стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт повернутий прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи ухвалу, суд послався на порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення.

Так, в ньому не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення за своїм змістом значно менше ніж викладені фактичні обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та які викладені у формі діалогу , та містить лише відсилку на пункти 1-12 фактичних обставин кримінального правопорушення без розкриття їх змісту, у формулюванні обвинувачення не зазначено викладу об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, які входять до предмету доказування, не конкретизовано з використанням чи влади, чи службового становища вчинений злочин та не зазначено про відсутність чи наявність потерпілих у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги та доповнень до неї посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. зазначаючи про те, що вдаючись до оцінки змісту фактичних обставин та формулювання обвинувачення, суд вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України. Вважає, що обвинувальний акт містить усі необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а відомості щодо відсутності у кримінальному провадженні потерпілих вказані на арк. 2 обвинувального акту у графі «Анкетні відомості кожного потерпілого».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам статті 291 КПК.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Так, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

При цьому, за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведений вище аналіз містить чітке визначення трьох складових частин обвинувального акту з урахуванням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, який згідно висновків Верховного Суду України вказує на обов`язковість формулювання обвинувачення, як складової частини у змісті обвинувального акту.

З обвинувального акту, скерованого до суду, вбачається, що ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у вчиненні пропозиції, обіцянки надати та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме у тому, що вона за обставин, викладених у пунктах 1-12 фактичних обставин кримінального провадження, зазначених у цьому обвинувальному акті, у період часу з 15.01.2021року по 30.09.2021 року, займаючи посаду першої заступниці начальника Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, вчинила пропозицію, обіцянку надати та надання слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 5 000 доларів США, що відповідно до повідомлення Національного банку України станом на 30.09.2021 року становило 132 800 грн. (26.576 грн. х 5000) , для слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0001594 за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій щодо припинення подальшого притягнення її до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001594.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 , є неконкретним, оскільки фабула обвинувачення містить посилання на п.п.1-12 фактичних обставин кримінального правопорушення без викладення моделі злочину, і таким, що перешкоджає належним чином здійснювати захист від висунутого обвинувачення.

У той же час висновки суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення є за своїм обсягом меншим ніж зміст викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, не конкретизацію у формулюванні обвинувачення із використанням чи влади чи службового становища вчинене кримінальне правопорушення, не зазначення про відсутність чи наявність потерпілих, колегія суддів вважає такими, що не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такі обставини не створюють перешкод для забезпечення проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

З огляду на наведене суд першої інстанції , враховуючи не конкретність висунутого обвинувачення, ухвалив судове рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, яке відповідає вимогам ст.314 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд вийшов за межі повноважень, передбачених ст.314 КПК України, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, якими на суд у підготовчому судовому засіданні покладені обов`язки перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам цього Кодексу.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000794 від 17.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків , без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя