Справа № 403/201/24
Провадження № 1-кп/390/73/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000334 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Седнівка Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив призначити справу, а також підтримав раніше подане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тяжкістю покарання та наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, однак заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт та зазначив, що вказані прокурором ризики не підтверджені, а обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду, виходячи з таких підстав.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, а тому підстави для його повернення прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстави для закриття кримінального провадження, які передбачені п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, відсутні. Дана справа підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області, згідно ухвали Кропивницького апеляційного суду від 22.04.2024.

В підготовчому судовому засіданні судом вирішено, що розгляд необхідно провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, вирішено питання щодо дати, часу та місця проведення судового розгляду, складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (обвинувачених).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 05.05.2024.

Суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Санкція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що дає суду підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має міцних соціальних зв`язків.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, до затримання не працював, не мав постійного джерела доходу, обставин, які б свідчили на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, судом не встановлено, ризики є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.177, 178, 183, 315, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.3 ст.286-1 КК України, на підставі обвинувального акту на 10.30 год 10.05.2024.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 11.40 год 02 травня 2024 року по 11.40 год 30 червня 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Строк дії ухвали, в частині дії запобіжного заходу визначити до 11.40 год 30.06.2024 .

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.05.2024.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1