Провадження № 1-кс/344/4374/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - Заступником начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000067, внесеного 05 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 у щорічній декларації, осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за 2022-2023 роки не відобразила наявне у користуванні рухоме майно, а саме транспортний засіб марки BMW IX XDRIVE 40, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також встановлено, що в деклараціях за 2020-2023 роки ОСОБА_6 не вказала право користування квартирою, в якій фактично проживає протягом тривалого періоду часу, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 87,1 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка з 2016 року на праві приватної власності належить матері ОСОБА_7 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації вказує на наявність в діях начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 можливих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 Кримінального кодексу України.

29 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , гарантійний талон № НОМЕР_4 від 02.10.2020 на ім`я ОСОБА_8 , візитну картку ТОВ «Альянс-Преміум», ключ-картку до автомобіля BMW №5A3B6B9-01 в силіконовому чохлі, коробку від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером телефону НОМЕР_5 , копію додатку про відкриття кредитної лінії №КК/128345 від 24.09.2021, оригінал заяви ОСОБА_6 про надання відпустки за 23.05.2024, оригінали заяв ОСОБА_6 про відсутність її доньки ОСОБА_9 на навчанні від 21.03.2023, 13.05.2024, 31.10.2022, 16.02.2023, 09.12.2022, 16.02.2023.

Вилучені в ході проведення обшуку зазначені у клопотанні речі є тимчасово вилученим майном.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Водночас, у ході проведення обшуку встановлено, що в мобільному телефоні марки марки Iphone 13 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 можуть міститись відомості та листування, які слугують підтвердженням того, що начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_6 впродовж тривалого часу проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, між фактичним повідомленням ОСОБА_6 про те, що за місцем її проживання буде проведено обшук та входженням у приміщення слідчого пройшло близько 2 годин (у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 та її чоловік не відчиняли двері працівникам правоохоронного органу та планувався силовий вхід у приміщення), у зв`язку із чим існує вірогідність, що окрему інформацію з даного мобільного телефону було видалено, а відтак її відновлення потребує спеціальних знань.

Вилучені в ході обшуку документи свідчать про тривале користування ОСОБА_6 та членами її сім`ї даним житловим приміщенням та містять зразки її почерку та підписів.

Враховуючи викладене, вилучені речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також використовуватись з метою проведення судових криміналістичних експертиз, тому містять ознаки речових доказів.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на зазначене майно.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 31 травня 2024 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив накласти арешт на майно.

У судовому засіданні представник власника майна заперечив проти накладення арешту на майно, пояснив, що слідчим пропущений строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна, тому майно підлягає поверненню особі, у якої було вилучено.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що 29 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , гарантійний талон № НОМЕР_4 від 02.10.2020 на ім`я ОСОБА_8 , візитну картку ТОВ «Альянс-Преміум», ключ-картку до автомобіля BMW №5A3B6B9-01 в силіконовому чохлі, коробку від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером телефону НОМЕР_5 , копію додатку про відкриття кредитної лінії №КК/128345 від 24.09.2021, оригінал заяви ОСОБА_6 про надання відпустки за 23.05.2024, оригінали заяв ОСОБА_6 про відсутність її доньки ОСОБА_9 на навчанні від 21.03.2023, 13.05.2024, 31.10.2022, 16.02.2023, 09.12.2022, 16.02.2023.

31 травня 2024 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не пропущений строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення і вилучення предметів, речей і документів, що мають значення для розкриття даного кримінального правопорушення.

29 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено майно.

30 травня 2024 року прийнято постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000067 від 05 квітня 2024 року.

Встановлено, що слідчий звернулася з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що дані речі у подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучені 29 травня 2024 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , гарантійний талон № НОМЕР_4 від 02.10.2020 на ім`я ОСОБА_8 , візитну картку ТОВ «Альянс-Преміум», ключ-картку до автомобіля BMW №5A3B6B9-01 в силіконовому чохлі, коробку від стартового пакета оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером телефону НОМЕР_5 , копію додатку про відкриття кредитної лінії №КК/128345 від 24.09.2021, оригінал заяви ОСОБА_6 про надання відпустки за 23.05.2024, оригінали заяв ОСОБА_6 про відсутність її доньки ОСОБА_9 на навчанні від 21.03.2023, 13.05.2024, 31.10.2022, 16.02.2023, 09.12.2022, 16.02.2023.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1