Справа № 215/4363/21
УХВАЛА

24 квітня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000154 від 17 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 , 1972 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого, посилаючись на те, що необхідно завершити судовий розгляд справи, враховуючи суспільну небезпеку і тяжкість злочину, сувору міру покарання, відсутність доходу і міцних соціальних зв`язків, негативні характеризуючі дані щодо обвинуваченого, неодноразові неявки до суду, через продовження існування ризиків незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання провадженню та ухилення від суду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, вказав на необгрунтованість клопотання, про відсутність доказів переховування та впливу на свідків .

Захисник в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказував на відсутність ризиків , закінчення дослідження письмових доказів і показань свідків.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Крім того, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що як і раніше ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я людини, що викликає тяжкі соціальні наслідки і за який законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, останній неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин, щодо нього раніше був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, він не працевлаштований, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має, тому з метою уникнення від можливого суворого покарання ОСОБА_6 може переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, суд також зазначає, що завершити судовий розгляд провадження на цей час неможливо у звязку з клопотанням обвинуваченого про ознайомлення зі справою.

Отже, суд вважає, що обставини, на які посилався суд при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашнього арешту, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків.

Доводи обвинуваченого і захисника не спростовують дані обставини, тому судом відхиляються .

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту обвинуваченого, що має істотне значення для обєктивного розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 22 червня 2024 року включно.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ