Провадження № 1-кп/554/631/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002164 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор покликається на обставини, викладені в обвинувальному акті, згідно з яким органами досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, які належать до категорії тяжких і за найбільш суспільно небезпечне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Зазначає, що 18 вересня 2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави застосував до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Надалі 07 листопада 2023 року під час судового розгляду обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави, а 22 грудня 2023 року, 14 лютого, 02 квітня та 15 травня 2024 року суд своїми ухвалами продовжував строк дії вказаного запобіжного заходу.

Отже, строк дії запобіжного заходу закінчується 12 липня 2024 року, але на теперішній час не зникли ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування зазначених ризиків прокурор покликається на те, що інкриміновані обвинуваченому діяння вчинені ним в умовах воєнного стану та складної соціальної обстановки в країні. ОСОБА_4 ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, постійних джерел прибутку не має, а єдиним способом для існування були грошові кошти, одержані злочинним шляхом. Окрім того, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів, має 17 судимостей, на шлях виправлення не став і лише у березні 2023 року звільнився з місць позбавлення волі. На переконання прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 застосувати неможливо.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши необхідні матеріали судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Оскільки справа перебуває на стадії судового розгляду по суті, суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

07 листопада 2023 року під час судового розгляду Октябрський районний суд міста Полтави своєю ухвалою обрав (продовжив) обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 січня 2024 року, одночасно визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 214720 грн.

Надалі ухвалами суду, в останнє 15 травня 2024 року, суд продовжив строк дії вказаного запобіжного заходу, і такий строк закінчується 12 липня 2024 року.

Судове рішення щодо запобіжного заходу обвинуваченому обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Також суд врахував обставини та характер злочинів, які інкриміновані обвинуваченому, їх тяжкість, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність в нього офіційних джерел доходу, наявність неодноразових судимостей, реальну можливість впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків, а також його репутацію та майновий стан.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що особа обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, серед яких, з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Обвинувачений ОСОБА_4 має низку судимостей за вчинення корисливих злочинів, в тому числі, злочинів пов`язаних із насильством, незаконним обігом наркотичних засобів, не має офіційного місця роботи, навчання та доходу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу.

Вказані обставини є достатніми для висновку, що ризики, які визначені в ухвалі суду та заявлені прокурором, не зменшилися, а жоден інший запобіжний захід на теперішній час не може їм запобігти.

Тому, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, якому інкримінується вчинення тяжких кримінальних правопорушень, дійсно може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду, жоден інший запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам.

Таким чином, клопотання прокурора потрібно задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

З цих підстав клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити до 04 вересня 2024 року включно строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002164 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186, ч. 4 ст.185 КК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1