Справа № 953/4749/24
н/п 1-кс/953/3939/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 14.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив :

30 травня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 14.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучений 24.05.2024 в період часу з 11:00 год. по 11:30 год. під час огляду предметів у службовому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який поміщений до паперового конверту. Також прокурор просила зазначений мобільний передати потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т.: НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання, поклавши на останню наступні обов`язки: 1) зберігати речові докази в належному стані, придатному для використання в кримінальному провадженні; 2) заборонити ОСОБА_5 відчуджувати їх, передавати іншим особам; 3) надавати речові докази слідчому, прокурору, суду для проведення необхідних процесуальних дій за першою вимогою, попередивши останнього про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 24.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що підтверджується заявою ОСОБА_4 .

Клопотання про арешт майна надіслане прокурором до суду засобами поштового зв`язку 27.05.2024, що підтверджується поштовою відміткою на конверті.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, щодо Київської окружної прокуратури м. Харкова надійшли матеріали, зареєстровані в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журнал єдиного обліку) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 28.02.2024 №3999 за заявою ОСОБА_5 , щодо крадіжки невстановленою особою її мобільного телефону.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що у грудні 2023 року у магазині Comfy по вулиці Героїв Праці 9, вона придбала мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, яким почала користуватись. 28.02.2024 приблизно о 12-30, перебуваючи в магазині Smart store на пуфі залишила свій телефон, повернувшись через 15 хвилин до магазину, телефону на місці не виявила.

24.05.2024 року в період часу з 11.00 год. по 11.30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказаний телефон 24.05.2024 постановою слідчого СВ Харківського РУП №1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000073 від 14.05.2024.

Прокурор зазначає, що вищевказаний телефон являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки являється об`єктами вищеописаних кримінально протиправних дій та є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідний стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, а отже для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на нього необхідно накласти арешт з метою збереження.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене майно а саме: мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0000073 від 14.05.2024 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження та розпорядження мобільним телефоном «Samsung» Galaxy A05, модель: НОМЕР_4 , у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на майно вилучене 24.05.2024 року у службовому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: НОМЕР_4 , у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Мобільний телефон «Samsung» Galaxy A05, модель: SM-A055F/DS, у зеленому корпусі, з прозорим чохлом, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , передати потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відповідальне зберігання, попередивши останню про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1