Справа № 347/421/24
Провадження № 1-кс/347/314/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна

в с т а н о в и л а :

Стислий виклад доводів заявника.

ОСОБА_3 звернулася в суд з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 000000173 від 25.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК У країни. Клопотання обґрунтоване тим, що 27.02.2024 року слідчим суддею було накладено арешт на автомобіль марки і моделі «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3

На даний час в кримінальному провадженні проведено всі експертизи, а відтак відпала необхідність в накладенні арешту на майно.

Позиція учасників в судовому засіданні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Не заперечував щодо задоволення клопотання в повному обсязі

Слідчий суддя, дослідивши документи, долучені до клопотання, та оглянувши матеріали досудового розслідування, дійшла такого висновку.

Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка щодо відсутності чи наявності підстав для задоволення клопотання.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування, внесене до ЄРДР за № 0000073 від 25.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 27.02.2024 року накладено арешт на автомобіль марки і моделі «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Беручи до уваги викладене, оцінюючи наявні матеріали клопотання та кримінального провадження з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, суд звертає увагу, що арешт на транспортний засіб був накладений з метою збереження речового доказу, а тому приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт автомобіля, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 174, 372, 376 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 000000173 від 25.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК У країни - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали Косівського районного суду від 27.02.2024 року накладено арешт на автомобіль марки і моделі «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1