Справа № 496/3144/24
Провадження № 1-кп/496/467/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000038 від 30.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шликареве Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» у порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у березні місяці 2023 році, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч вимог Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» будучи обізнаним, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, з використанням соціальної мережі «Viber» мережі Інтернет надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, фотокартку із власним зображанням розміром 3х4 та копію паспорту громадянина України, що містить анкетні дані ОСОБА_3 , з метою подальшого виготовлення посвідчення водія України. За безпосереднього пособництва ОСОБА_3 невстановленій особі, останньою у не встановлений час та місці з використанням друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку, підроблено і у подальшому передано ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.10.2019, видане установою - ТСЦ 0541, яке надає право на керування транспортними засобами категоріями А, В та С, особі на ім`я ОСОБА_3 та яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 у званні «старший солдат», порушуючи вимоги ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч порядку встановленому Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», 30 березня 2024 року приблизно о 10.35 год, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на 452-му кілометрі автодороги Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.10.2019 видане установою - ТСЦ 8041, яке надає право на керування транспортними засобами категорії А, В та С особі на ім`я ОСОБА_3 та яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України, шляхом пред`явлення на вимогу працівнику поліції, поліцейському УПП в Одеській області сержанту поліції ОСОБА_4 та таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, який надає права, з метою використання іншою особою, та за ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 грн.

Арешт, накладений на речові докази на стадії досудового розслідування, у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 302,368,370,374,376,381,382, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - у виді 1 року і 1 місяця обмеження волі;

-за ч.4 ст. 358 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 грн.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 10.04.2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.10.2019, видане на ім`я ОСОБА_3 - скасувати.

Речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.10.2019, видане на ім`я ОСОБА_3 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1