справа № 274/1973/24 провадження № 1-кс/0274/510/24
У Х В А Л А

Іменем України

07.03.2024 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000230 від 02.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

05.03.2024 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки), виданої на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 14.02.2024 р. військовозобов`язаному ОСОБА_5 була вручена повістка про прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07:30 год. 20.02.2024 р. на відправку у команду, яку він отримав, однак військовозобов`язаний ОСОБА_5 20.02.2024 р. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 02.03.2024 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 з правовою кваліфікацією за ст. 336 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вручено повістку про відправку в команду, на яку останній не прибув. Під час отримання вказаної повістки ОСОБА_5 поставив свій особистий підпис.

04.03.2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд за участі заступника начальника, начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , в ході якого останнім добровільно було надано для вилучення розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки. В ході проведення вказаного огляду встановлено, що на розписці в графі «Повістка на ім`я» вказано « ОСОБА_5 », у графі «Одержав» вказана дата, зокрема «14.02.2024», у графі «підпис військовозобов`язаного» наявний особистий підпис.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-почеркознавчої експертизи з метою встановлення, чи виконаний підпис на розписці про отримання повістки ОСОБА_5 . Тому розписка про отримання повістки зберегла на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що вона є доказом злочину.

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Володілець майна - представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся через слідчого. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 02.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст. 336 КК України, яке було зареєстроване в ЖЄО Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області за № 3085 від 01.03.2024 р. встановлено, що 14.02.2024 р. військовозобов`язаному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була вручена повістка про прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07:30 год. 20.02.2024 р. на відправку у команду, яку він отримав, однак військовозобов`язаний ОСОБА_5 у вказані у повістці час та дату не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Документів про поважні причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.03.2024 р., який був проведений в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено до Бердичівського РВП розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки. В ході проведення огляду встановлено, що на розписці в графі «Повістка на ім`я» вказано « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », у графі «Одержав» вказана дата, зокрема «14.02.2024», у графі «підпис військовозобов`язаного» наявний особистий підпис.

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучена під час огляду місця події розписка про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) на ім`я ОСОБА_5 , зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 05.03.2024 р. вилучену під час огляду місця події від 04.03.2024 р. розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки), виданої на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000230 від 02.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучена під час огляду місця події розписка про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) на ім`я ОСОБА_5 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та яка була вилучена з метою її збереження, можливості уникнення її приховування, пошкодження, знищення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення судово-почеркознавчої експертизи та проведення ряду слідчих дій, виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000230 від 02.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки), виданої на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки, яка була вилучена згідно протоколу огляду місця події від 04.03.2024 р. за адресою: вул. Л. Карастоянової, 49, м. Бердичів, володільцем якої є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1