Справа № 708/334/24
Номер провадження № 1-кп/708/43/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому, підготовчому, судовому засіданні, в дистанційному провадженні, в залі суду м. Чигирин Черкаської області кримінальне провадження№ 0000449 від 28.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Чигирин, Черкаської області, освіта середня-спеціальна, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, одруженого, не є депутатом, учасником бойових дій та особою з інвалідністю, військовозобов`язаний, не призивався до лав Збройних Сил України за загальною мобілізацією, на утриманні дітей не має, проживає з матір"ю, яка має вади зору за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог статей 27, 38 Закону України «Про тваринний світ», Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», пункту 2.3 додатку до Правил любительського рибальства, які затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, згідно яких встановлено термін заборони на добування (вилов) щуки у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) на території України в період з 15 лютого до 31 березня, тобто у період, в який заборонений вилов (добування) риби виду щука, в період часу з 21 години 27 березня 2024 року по 06 годину 28 березня 2024 року, за допомогою рибальської мисинової сітки, яка згідно акту дослідження знарядь лову від 29.03.2024 відноситься до сіткових знарядь добування (вилову) та є забороненим знаряддям відповідно пункту 1 розділу IV « Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року №700 та зареєстрованих в Мністерстві юстиції України 16 листопада 2022 року за №1412/38748, без належного дозволу, в заборонений час (період заборони добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) на території України у визначені строки), в адміністративних межах м. Чигирин, Черкаського району, Черкаської області, за координатами 49.075910; 32.647899, здійснив вилов з річки Тясмин риби, а саме виду карась в кількості 1 шт., вартістю 1581 гривень за штуку, на суму 1581 гривень, виду щука в кількості 2 шт., вартістю 3468 гривень за штуку, на суму 6936 гривень, внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом заподіяв істотної шкоди рибному господарству України через вилов риби в заборонений період на загальну суму 8517 гривень, згідно повідомлення інституту рибного господарства № 189/-03/24 від 28.03.2024 р.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену ним в присутності його захисника із прокурором, погоджену із представником потерпілого.

Захисник підтримав позицію підзахисного щодо затвердження угоди.

Прокурор не вбачав підстав для відмови у затвердженні судом цієї угоди, яка повністю відповідає вимогам Закону.

Представник потерпілого також наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що 31.03.2024 під час досудового розслідування у м. Чигирин між прокурором та підозрюваним (який натепер має процесуальний статус обвинуваченого) ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, погоджена із представником потерпілого, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст.249 КК України у виді двох років обмеження волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі приписів ст. 75 КК України.

В угоді зазначені наслідки її затвердження судом та наслідки її невиконання.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового слідства між обвинуваченим, його захисником та прокурором була укладена угода про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом, кримінальне провадження розглядається судом відповідно до положень ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2,4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативи прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Крім того, наявною є наданння представником потерпілого письмової згоди прокурору на укладення угоди щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання судом було з`ясовано в обвинуваченого, що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид та міру узгодженого покарання, яке буде призначене йому у разі затвердження угоди судом, з яким він погодився.

Також під час підготовчого судового засідання з письмових матеріалів судом з`ясовано, що потерпілий добровільно надав згоду прокуророві на укладення угоди, повністю розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; погоджується на покарання, яке буде призначене обвинуваченому у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, обтяжуючих суд не вбачає.

Як особа, обвинувачений раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, працездатний, але офіційно не працевлаштований, одружений, дітей на утриманні немає, проживає з матір"ю похилого віку, яка має вади зору, інвалідом не є, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тим самим здатний до виправлення без ізоляції від суспільства.

За наведених обставин, суд вважає, що угода про визнаня винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання та погодився із покаранням.

З урахуванням обставин справи, характеристики особи винного та його критичного ставлення до скоєного, випробувальний термін в один рік буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, з покладенням на нього обов`язків періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні, - місця роботи.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:- знаряддя кримінального правопорушення підлягають знищенню;

- незаконно здобуті водні живі ресурси, - конфіскації зі зверненням отриманих коштів на відшкодування завданої правопорушенням шкоди; диски із записом процесуальних дій, - зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (речових доказів), вчинений за ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкас від 01.04.2024 року, підлягає скасуванню.

Запобіжні заходи не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 475, 477 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.03.2024 року в місті Чигирин між прокурором та підозрюваним (який натепер має процесуальний статус обвинуваченого) ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , погоджену із представником потерпілого ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі приписів ст. 75,76 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік, з покладенням на нього обов`язків періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні, - місця роботи.

Речові докази: знаряддя кримінального правопорушення, а саме мисинову сітку б/у/в, довжиною 10 м,висотою 1,5 м,розмір вічка 30х30мм, яка поміщена та зберігається в камері речових доказів ВПД2" за квитанцією №883, -знищити;

- незаконно здобуті водні живі ресурси, а саме щука 2 шт, карась 1 шт, згідно Акту про отримання на зберігання та реалізацію від 28.03.2024, за накладною №4 від 28.03.2024р. ТОВ "Комбінат-Черкаси",- конфіскувати в дохід держави шляхом звернення грошових коштів від реалізації цієї риби на відшкодування завданої правопорушенням шкоди;

- два диски із записом процесуальних дій, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (речових доказів), вчинений за ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкас від 01.04.2024 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_7