Провадження № 1-р/204/11/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 адвоката ОСОБА_4 звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про роз`яснення ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_4 зазначає, що 20.04.2023 ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 було змінено вид застосування примусових заходів медичного характеру з посиленого на звичайний. 31.10.2023 представником Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» було подано до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська заяву щодо продовження ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, однак вказана заява подана з порушенням строків визначених у ст.95 КК України, оскільки строк дії ухвали закінчився 17.10.2023, тому ОСОБА_5 перебував у лікувальному закладі незаконно та повинен був звільнений з лікарні, однак цього зроблено не було, у зв`язку з чим рішення суду від 23 листопада 2023 року, яким ОСОБА_5 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру є незрозумілим.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не заявився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутністю.

Прокурор не заперечувала проти роз`яснення рішення.

Дослідивши заяву, та матеріали справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З аналізу ст.380 КПК України вбачається, що передбачене зазначеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Судом встановлено, що 31.10.2023 представником Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» було подано до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська заяву щодо продовження ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у закладі зі звичайним наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року продовжено ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року скасовано вищевказану ухвалу та відмовлено у задоволені заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України». При цьому, ОСОБА_5 не було звільнено з лікарні.

У Рішенні ЄСПЛ від 11 січня 2024 року у справі «Цеге фон Мантейфель проти України» зазначено, що 19.08.2016 місцевий суд постановив ухвалу про продовження строку примусового лікування заявниці. Строк дії цієї ухвали закінчився 19.02.2017, оскільки відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу ухвали про продовження строку примусового лікування особи мали переглядатися щонайменше раз на шість місяців, однак заявниця продовжувала триматись в психіатричній лікарні за відсутності судового рішення, тому Європейський суд дійшов висновку, що її тримання в психіатричній лікарні після 19.02.2017 було незаконним та констатував порушення п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, виходячи зі змісту зазначеного рішення ЄСПЛ, суд робить висновок про те, що з часу набрання законної сили ухвали від 24.04.2023 (01.05.2023) та по 19.10.2023 (закінчення терміну дії ухвали) представник лікарні вчасно не звернувся з відповідною заявою щодо продовження ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, та лише 31.10.2023 подав заяву до суду щодо продовження ПЗМХ ОСОБА_5 , у зв`язку з чим період часу з 19.10.2023 по 31.10.2023 особа перебувала у лікарні без наявності відповідного рішення суду. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що наявність встановлення порушення законодавства не дає можливості скасувати примусові заходи медичного характеру та звільнити особу, оскільки питання щодо зміни та скасування примусових заходів медичного характеру вирішується в іншому порядку та ґрунтується окрім норм Закону на відповідному висновку комісії лікарів, в основу якого покладено психічний стан особи за міжкомісійний період. Разом з тим, ОСОБА_5 у період часу з 19.10.2023 по 31.10.2023 перебував у Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» без відповідного рішення суду та без законних на те підстав, тому у даному випадку має місце порушення п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини.

Керуючись ст.ст.380, 395 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року - задовольнити.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 у період часу з 19.10.2023 по 31.10.2023 перебував у Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» без відповідного рішення суду, тобто без законних на те підстав.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1