Справа № 381/1925/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2407/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфернеції апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2023 року, якою закрито провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженням № 0000162 від 10.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2023 року кримінальне провадження № 0000162 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. закрито на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2023 року та призначити у суді першої інстанції новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2023 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зауважує, що ОСОБА_7 затримано 10.03.2023 о 16 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні кримінального проступку та звільнено постановою слідчого, при цьому про підозру останньому не повідомлено. Таким чином, затримання ОСОБА_7 відбулось на строк, що не перевищує 3 години, а відтак саме в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 298 КПК України, а не в порядку ч. 4 ст. 298 КПК України, як хибно вважає суд першої інстанції.

Тобто, в дізнавача у кримінальному провадженні не виникав обов`язок передбачений ч. 1 ст. 301 КПК України, щодо направлення прокурору матеріалів дізнання з повідомленням про підозру.

Звертає увагу, що встановлений п. 1 ч. З ст. 219 КПК України, строк дізнання у 72 години в даному випадку не може бути застосований, оскільки відсутні обов`язкові умови початку його відліку, а саме повідомлення особі про підозру або її затримання в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 КПК України.

Відтак, в даному випадку у прокурора не виникав обов`язок прийняття рішення, передбаченого п. п. 1-4 ч. 2 ст. 301 КПК України, зокрема щодо продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні протягом 24 годин, оскільки такий строк взагалі не почав відраховуватись.

Враховуючи викладене, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до повідомлення ОСОБА_7 про підозру має обраховуватись за загальними правилами, передбаченими ст. 219 КПК України, а вже після повідомлення останньому про підозру застосовуються положення, передбачені ст. 301 КПК України. Вказані положення були дотримані.

З урахування викладеного судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2023 фактично констатовано причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про що свідчить заява підозрюваного ОСОБА_7 про визнання своєї винуватості, згода з встановленими розслідуванням обставинами та згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та матеріали кримінального провадження в повному обсязі, однак судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор наголошує, що ст. 62 Конституції України передбачає, що «особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду». Ст. 17 Кримінального процесуального кодексу уточнює зміст презумпції невинуватості. Природно, що дана норма розуміється в першу чергу таким чином, що питання вини чи невинуватості особи суд має вирішувати виключно вироком - обвинувальним чи виправдувальним.

Таким чином, прокурор вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягає застосуванню.

Так, з вказаних підстав ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2023 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону було дотримано не в повному обсязі.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Порядок обчислення строку досудового розслідування визначений у ч. 1 ст. 219 КПК України, а саме з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:

1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;

4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

Так, мотивуючи свої висновки щодо необхідності закриття кримінального провадження, суд першої інстанції зазначив, що 10 березня 2023 року о 16 год. 20 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 298-2 КПК України.

В цей же день до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000162 внесено відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та на виконання вимог ст. 301 КПК України дізнавачем подано прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру від 11 березня 2023 року.

Затриманого ОСОБА_7 звільнено 10 березня 2023 року. Згідно постанови прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_11 від 13 березня 2023 року у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_7 було відмовлено.

03 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а 04 травня 2023 року складено та вручено під розписку обвинувальний акт та матеріали дізнання.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що з огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження належним чином оформленої постанови прокурора про продовження строку дізнання, та зважаючи на те, що ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мало бути закінчено до 16 год. 20 хв. 13 березня 2023 року. У цей же строк до суду мав бути поданий обвинувальний акт.

Однак, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Положеннями ст. 298-2 КПК України передбачено декілька видів затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального проступку. Так, розмежовано затримання, передбачене ч. 2 ст. 298-2 КПК України, а саме затримання на строк не більше трьох годин з моменту затримання та передбачене ч. 4 вказаної статті - затримання на строк, що не перевищує 24 та 72 годин.

При цьому, зі змісту ч. 2 ст. 301 КПК України вбачається, що у прокурора виникає обов`язок прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 вказаної частини статті протягом трьох днів виключно у випадку отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру протягом 24 годин лише у випадку затримання особи на строк більший, ніж передбачено ч. 2 ст. 298-2 КПК України, тобто що перевищує три години.

В свою чергу обов`язок дізнавача, передбачений ч. 1 ст. 301 КПК України, подати прокуророві всі зібрані матеріали дізнання разом з повідомленням про підозру, виникає виключно у випадку затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 КПК України, тобто на строк, що не перевищує три години.

Аналогічно встановлено п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України, строк дізнання у 72 години починає відраховуватися виключно у випадках повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, або у випадку затримання особи в порядку передбаченому ч. 4 ст. 298-2 КПК України, тобто більш ніж три години.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 фактично було затримано 10 березня 2023 року о 16 год. 20 хв. за підозрою у вчиненні кримінального проступку та звільнено постановою дізнавача в цей же день, тобто менш ніж на три години. При цьому про підозру ОСОБА_7 повідомлено не було.

Відтак, затримання ОСОБА_7 відбулося в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 298-2 КПК України, а не в порядку ч. 4 ст. 298-2 КПК України, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до повідомлення ОСОБА_7 про підозру мав обраховуватися за загальними правилами, передбаченими ст. 219 КПК України, а вже після повідомлення обвинуваченому про підозру застосовуються положення, передбачені ст. 301 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 03 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру. 04 травня 2023 року дізнавачем подано прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, складено і затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , та в цей же день, тобто з дотриманням строків, передбачених ст. 219 КПК України, направлено його до суду.

З огляду на це, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до суду першої інстанції поза межами строку досудового розслідування не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення про закриття кримінального провадження №0000162 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є необґрунтованим.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2023 року, якою закрито провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4