Справа № 201/7431/24
Провадження № 1-кс/201/2612/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 09.08.2023 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вуглегірська м. Єнакієво Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з погодженим прокурором клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, на обґрунтування якого зазначив, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після окупації міста Донецька діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно залишилася на тимчасово окупованій території, а саме у м. Донецьку та з власної ініціативи добровільно вирішила надати допомогу РФ та її представникам у проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, тобто вчинити державну зраду.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецька, керуючись ідеологічними мотивами та власними переконаннями, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, а саме діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, що виразилось в переході на бік ворога в період збройного конфлікту, що вчинене в умовах воєнного стану, будучи обізнаного про факт ведення РФ агресивної війни проти України, з 07.03.2022 (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 07.03.2022) добровільно зайняла посаду «начальника контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел ДНР» «Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, «Приказом Министра внутренних дел РФ от 02.03.2023 № 232 л/с за образцовое исполнение служебных обязаностей и достигнутые успехи в работе» громадянка України ОСОБА_6 була нагороджена «медалью МВД России «За доблесть в службе»».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, під час виконання своїх обов`язків, покладених на неї невстановленими в ході досудового слідства представниками окупаційної влади РФ в окупованій Донецькій області, діючи всупереч Конституції України та чинного законодавства України, будучи достовірно обізнаною у тому, що на території Донецької області діє окупаційна влада РФ, основною метою якою є насильницька зміна, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території і державного кордону України, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді «начальника контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике», прийняла участь у нараді щодо обговорення питання функціонування «контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике», в якій брали участь «начальник контрольно-ревизионного управления МВД России» та «Заместитель министра внутренних дел по ДНР».

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, що виразилось в наданні іноземній державі Російській Федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинено в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022).

У березні - квітні 2014 року в місті Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки окупаційной влади, направленої на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 07.04.2014 у місті Донецьку видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой Народной Республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «Донецької Народної Республіки» (далі - «ДНР») та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Донецької області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності «ДНР».

За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «ДНР» на території Донецької області.

Надалі представниками самопроголошеної «ДНР», які контролюються окупаційною владою Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські («органи державної влади ДНР») та силові органи.

При цьому кожний учасник органів політичного та силового блоків «ДНР» (у т.ч. які долучалися в подальшому до їх складу) усвідомлював, що головним їх завданням є підтримка збройної агресії Російської Федерації та зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями.

Зокрема, починаючи з 07.04.2014, Російською Федерацією тимчасово окуповано територію міста Донецьк.

Представниками Російської Федерації на тимчасово окупованій території Донецької області створено підпорядковану, керовану та фінансовану Російською Федерацією окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України та псевдоправоохоронні органи, в тому числі «Министерство внтерненних дел ДНР» (назва органу на теперішній час «Министерство внутренних дел по ДНР»).

Так, відповідно до п. 1 «Указа Главы ДНР № 110 от 23.04.2020 «Об утверждении Положения о Министерстве внутренних дел Донецкой Народной Республики»» - «Министерство Донецкой Народной Республики является республиканским органом исполнительной власти, осуществляющим функции по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере внутренних дел, в сфере контроля оборота наркотических средств, психотропных веществ и их прекурсоров, в сфере миграции (далее сфера внутренних дел), а также правоприменительные функции по государственному контролю (надзору) в сфере внутренних дел».

Відповідно до п. 2 вищезазначеного «Положения» до основних завдань «МВД ДНР» віднесене наступне: вироблення та реалізація державної політики у сфері внутрішніх справ; нормативно-правове регулювання у сфері внутрішніх справ; забезпечення державного контролю (нагляду) у сфері внутрішніх справ; забезпечення захисту життя, здоров`я, права і свободи громадян «ДНР», іноземних громадян, осіб без громадянства (далі громадяни, особи), протидія злочинності, охорона громадського порядку та власності, забезпечення громадської безпеки, надання державних послуг у сфері внутрішніх справ; управління органами внутрішніх справ Донецької Народної Республіки та внутрішніми військами «МВД ДНР»; забезпечення соціального та правового захисту співробітників органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ, державних цивільних службовців та працівників системи МВС ДНР, громадян, звільнених зі служби в органах внутрішніх справ та військової служби з правом на пенсію, членів їх сімей, а також інших осіб, відповідне забезпечення яких покладено на «МВД ДНР».

Зазначені незаконні нормативно-правові акти, видані представниками окупаційної влади «ДНР», якими у своїй діяльності керуються працівники правоохоронних органів, що незаконно діють на тимчасово окупованій частині території Донецької області, приймались всупереч чинного законодавства України, є протиправними та такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України.

Відповідно до п. 12 «Указа Главы ДНР № 110 от ІНФОРМАЦІЯ_2 »» до системи «МВД ДНР» входять наступні функціональні підрозділи: органи внутрішніх справ, що включають в себе поліцію; внутрішні війська; підприємства, заклади, організації і підрозділи, які створені для забезпечення діяльності, виконання завдань і реалізації повноважень, що покладені на «МВД ДНР».

Встановлено, що одним із таких функціональних підрозділів «МВД ДНР» є «контрольно-ревизионный отдел Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике».

В подальшому, відповідно до «Указа Главы Донецкой Народной Республики № 285 от 10.08.2023 «Об упразднении Министерства внутренних дел Донецкой Народной Республики»» «МВД ДНР» було ліквідовано у зв`язку із створенням нового органу на базі «МВД ДНР» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, відповідно до п. 1 «Приказа Министерства внутренних дел РФ от 18 июня 2011 г. № 844 «Об утверждении положения о контрольно-ревизионном управлении министерства внутренних дел РФ»» - «Контрольно-ревизионное управление Министерства внутренних дел Российской Федерации (КРУ МВД России) является самостоятельным структурным подразделением центрального аппарата Министерства внутренних дел Российской Федерации, обеспечивающим и осуществляющим функции Министерства по выработке и реализации государственной политики и нормативно-правовому регулированию в сфере внутреннего финансового аудита, ведомственного финансового контроля и ведомственного контроля в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения федеральных нужд в органах внутренних дел Российской Федерации, организациях и подразделениях, созданных для выполнения задач и осуществления полномочий, возложенных на МВД России».

Відповідно до п. 12 вказаного «Положения» - «Управление возглавляет начальник, назначаемый на должность и освобождаемый от должности в установленном порядке. Начальник Управления имеет заместителей, назначаемых на должность и освобождаемых от должности в установленном порядке».

Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після окупації міста Донецька діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно залишилася на тимчасово окупованій території, а саме у АДРЕСА_1 , та з власної ініціативи добровільно надала окупаційній владі РФ згоду на співпрацю та зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, що створено на тимчасово окупованій території.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк, керуючих ідеологічними мотивами та власними переконаннями, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на добровільну співпрацю із окупаційними військами РФ, будучи обізнаною про факт ведення РФ агресивної війни проти України, з 07.03.2022 (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 07.03.2022) добровільно зайняла посаду «начальника контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел ДНР» « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, «Приказом Министра внутренних дел РФ от 02.03.2023 № 232 л/с за образцовое исполнение служебных обязаностей и достигнутые успехи в работе» громадянка України ОСОБА_6 була нагороджена «медалью МВД России «За доблесть в службе»».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, під час виконання своїх обов`язків, покладених на неї невстановленими в ході досудового слідства представниками окупаційної влади РФ в окупованій Донецькій області, діючи всупереч Конституції України та чинного законодавства України, будучи достовірно обізнаною у тому, що на території Донецької області діє окупаційна влада РФ, основною метою якою є насильницька зміна, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території і державного кордону України, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді «начальника контрольно-ревизионного отдела ІНФОРМАЦІЯ_4 », прийняла участь у нараді щодо обговорення питання функціонування «контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике», в якій брали участь «начальник контрольно-ревизионного управления МВД России» та «Заместитель министра внутренних дел по ДНР».

ОСОБА_6 підозрюється у колаборційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду мережі Інтернет; протоколами допиту свідків та протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі вже допитаних свідків.

Слідчим за погодженням з прокурором 14.06.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000491 від 09.08.2023 за ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України та, у свою чергу, повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 , який є захисником за призначенням.

Повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях до будівлі за адресою: АДРЕСА_3 на 18.06.2024, 19.06.2024 та 20.06.2024 було розміщено у засобах масової інформації в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті «Офісу генерального прокурора», однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явилася та не повідомила причини неявки.

Відповідно до відповіді оперативного підрозділу на даний час підозрювана ОСОБА_6 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та суду та перебуває на території м. Донецька Донецької області.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває у м. Донецьк Донецької області.

Постановою слідчого від 20.06.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив ухвалити рішення, яким надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні залишив клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку слідчого, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також встановлено, що ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьку Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, у т.ч. передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Наведені докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, приймає участь в протиправних діях, а саме, ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду «начальника контрольно-ревизионного отдела Министерства внутренних дел ДНР» «Министерства внутренних дел по Донецкой Народной Республике».

Про факт переховування підозрюваної ОСОБА_6 від слідства та суду свідчить те, що вона не з`явилась на виклики для проведення слідчих та процесуальних дій, вручення підозри, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведеними у цьому клопотанні опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрювана належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих і процесуальних дій у спосіб передбачений законом, а саме, через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_6 проживає та перебуває на території м. Донецьк, Донецької області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна владі України, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15.04.2014 р. № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена територія відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У період з 2014 року по теперішній час місто Донецьк було захоплено військовослужбовцями зс рф і воно знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України)

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Статутом Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, а саме п. 3, зазначено, що «Організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру», у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Офіційно оголосити підозрювану ОСОБА_6 в міжнародний розшук не надається можливим через вказані правила Інтерполу.

Підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України; переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваної ОСОБА_7 спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На підставі вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 139, 2971-2975, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000491 від 09.08.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошений 24 червня 2024 року о 19 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1