Справа№534/2808/23
Провадження №1-кп/534/198/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000263 від 13.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Комсомольськ Полтавської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, тимчасово не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, не має інвалідності не є військовозобов`язаний, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

03.09.2019 Крюківськuм районним судом м. Кременчук Полтавської області з ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, не маючи на те відповідних дозволів, знайшов дикоростучу рослину роду конопель із вмістом тетрагідроканнабінолу, подрібнив її, висушив та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

В подальшому 12 вересня 2023 року ОСОБА_5 , помістив вказаний наркотичний засіб до зіп-пакету та поклав до своєї кишені, після чого пересуваючись територією міста Горішні Плавні близько 15:00 години біля СвятоМиколаївського собору по вул. Добровольського, 44 в м. Горішні Плавні був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав згаданий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/14068-НЗПР АП від 18.09.2023 є речовиною рослинного походження, має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить, тетрагідроканнабінол і є канабісом, який внесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якої заборонено - масою 8,733 г.

2. 28 вересня 2023 року об 11 год. 33 хв. ОСОБА_5 , прибув до магазину «МаркетОпт», який знаходиться в буд. АДРЕСА_2 з метою викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 діючи таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-ІХ віл 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу з полиці вищезгаданого магазину здійснив крадіжку алкогольного напою Джин Бомбей 47%», об`ємом 1 л. вартістю 657 грн. 60 коп.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПП «АВГУСТ-ПЛЮС» матеріального збитку на суму 657 грн 60 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Суд рахує, що визнання вини ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім відомостей, які характерезують обвинуваченого та його показів, вирішує за недоцільне. Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України є доведеною повністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до довідки наданої КНП «ЛІЛ м. Горішні Плавні» № 581/01-12 від 02.10.2023 обвинувачений перебуває на лікуванні (обліку) у лікаря-психіатра з 26.02.2018 року з діагнозом: Шозотиповий розлад на фоні вживання наркотиків та перебуває на лікуванні обліку у лікаря-нарколога з 13.02.2015 року.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений є неодруженим, наявність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

У судовому засіданні прокурор просив ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 70 КК України призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Захисник у судовому засіданні погодився з думкою прокурора.

Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає такі покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає такі покарання: позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд дійшов висновку, що вид і міра покарання, запропоновані прокурором, не будуть нести надмірний тягар для ОСОБА_5 .

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільні позови не пред`явлено.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 було проведено експертизу, вартість якої становить 1 434 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді 3 років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від цього основного покарання, якщо він протягом трирічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

-пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1 434 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі:

-речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки рослини коноплі, яка є канабісом вагою 8,733 г, після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ