ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2203/24 Справа № 415/2263/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року про відмову у звільненні від покарання по закінченню іспитового строку

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецьк а Луганської області, громадянина України, раніше судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.09.2021 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ст. 198, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року у задоволенні подання начальника відділу № 21 філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_7 відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_7 не був постановлений на облік уповноваженого органу пробації, жодних обов`язків на нього покладено не було, а в період з 21.09.2021 до 21.09.2023 жодної інформації щодо засудженого немає. З урахуванням наведених обставин, керуючись положеннями ч. 1 ст. 165 КВК України, суд дійшов висновку, що сама по собі обставина закінчення іспитового строку не може бути підставою для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника відділу № 21 філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Прокурор зазначає, що 05.11.2021 Сєвєродонецьким РВ № 2 прийнятий на виконання вирок Лисичанського міського суду Луганської області стосовно ОСОБА_7 . На період іспитового строку ОСОБА_7 вироком суду були встановлені обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України. Останньому надсилались виклики до уповноваженого органу з питань пробації за якими він не з`являвся. Таким чином з умовами та порядком здійснення нагляду ознайомлений не був. У зв`язку з цим у відношенні ОСОБА_7 були розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення останнього, але місцезнаходження засудженого встановлено не було. Після цього 20.01.2022 ОСОБА_7 був оголошений у розшук. В подальшому, у зв`язку з окупацією м. Лисичанська паперові справи засуджених були втрачені, а діяльність уповноважених органів з питань пробації припинена. При цьому, доступ до сканованих копій особових справ засуджених, перебуваючих на обліку, був поновлений лише 12.07.2022. Таким чином, після 24.02.2022 у засудженого не було реальної можливості з`явитись до органу пробації з метою належного виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду. На переконання прокурора, перебування засудженого у розшуку не може свідчити про його ухилення від відбування покарання, оскільки докази наявності умислу в його діях здобути не вдалось.

Згідно вимоги УІАН ГУНП в Луганській області відомості про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення станом на 04.03.2024 відсутні. Інформація щодо внесення до ЄРДР повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 під час перебування на обліку у відділі № 21 не надходила. Разом із цим, наявна інформація про притягнення останнього до адміністративної відповідальності під час іспитового строку, а саме 22.10.2021 за ч.1 ст. 127 КУпАП, за вчинення якого на нього було накладено штраф у розмірі 255 гривень. 21.09.2023іспитовий строк , призначений засудженому закінчився .

З урахуванням наведених обставин, на думку прокурора, сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_7 не може бути безумовним свідченням його небажання стати на шлях виправлення та бути підставою для відмови у задоволення подання.

Серед іншого, прокурор звертає увагу на те, що іспитовий строк, встановлений судом закінчився 21.09.2023 та перебування засудженого на обліку після цієї дати є грубим порушенням конституційних прав і свобод засудженого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам закону судове рішення відповідає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 було засуджено 21.09.2021 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, від відбування якого його було звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

05.11.2021 Сєвєродонецьким РВ № 2 зазначений вирок було прийнято на виконання та з цього часу ОСОБА_7 надсилались виклики до уповноваженого органу з питань пробації за якими він не з`являвся, отже з умовами та порядком здійснення нагляду ознайомлений не був.

З урахуванням наведених обставин, у відношенні ОСОБА_7 були розпочаті першочергові розшукові заходи, але місцезнаходження останнього встановлено не було. 20.01.2022 ОСОБА_7 було оголошений у розшук.

21.09.2023 іспитовий строк, призначений засудженому закінчився.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів приходить до висновку про те, що фактичне закінчення іспитового строку, визначеного вироком суду, не є безумовною підставою для задоволення подання органу пробації.

Як вбачається з матеріалів подання, засуджений ОСОБА_7 постановлений на облік уповноваженого органу пробації та, відповідно, й ознайомлений з покладеними на нього обов`язками не був, що вимогам ч.ч. 3, 4 ст. 164, ч. 1 ст. 165 КВК України суперечить.

За цих умов, підстави для звільнення від покарання по закінченню іспитового строку відсутні, оскільки цей строк для засудженого фактично не розпочався.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає недоречними твердження прокурора про те, що відомості про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення відсутні, інформація щодо внесення до ЄРДР повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_8 під час перебування на обліку у відділі № 21 не надходила, а наявна інформація про притягнення останнього до адміністративної відповідальності під час іспитового строку, а саме 22.10.2021 за ч.1 ст. 127 КУпАП, оскільки ці обставини не є достатніми для задоволення подання.

Що стосується доводів прокурора про те, що у зв`язку з оголошеним на території України військовим станом та окупацією м. Лисичанська, після 24.02.2022 у засудженого не було реальної можливості з`явитись до органу пробації з метою належного виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, то ці обставини хоча і мають місце, проте підстав для задоволення подання також не дають, оскільки розшукові дії були розпочаті та засудженого було оголошено у розшук до 24.02.2022. Таким чином, засуджений свідомо ухилився від явки до уповноваженого органу з питань пробації, що не може доводити поважність причин його неприбуття в подальшому та є виключно припущенням прокурора.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року про відмову у звільненні від покарання по закінченню випробувального терміну засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4