Справа № 629/3778/24
Номер провадження 1-кп/629/216/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судове засідання по кримінальному провадженню № 0000022 від 04.04.2024 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що він має постійне місце мешкання, де мешкає разом з співмешканкою, має гарну характеристику, зобов`язується не спілкуватися зі свідками та потерпілим. Крім того в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вчинення кримінального правопорушення саме за ч. 4 ст. 185 ККУ. Адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має соціальні сталі зв`язки, має постійне місце проживання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, в свою чергу заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що спливає строк тримання під вартою, який був обраний на досудовому розслідувані, строком тримання до 21.07.2024, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не змінились та продовжують існувати, а саме обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також те, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, оскільки ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, корисливе, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, відсутність працевлаштування та самостійного забезпечення, відсутність заощаджень для забезпечення власних потреб, особливу суспільну небезпеку інкримінованих дій ОСОБА_4 у зв`язку з чим для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому задовольняє клопотання прокурора, продовжує ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначає, що тяжкість інкримінованого злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу. Тому суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволені клопотання обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 331, 371,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Лозова Харківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 60 днів, а саме до 12 вересня 2024 року.

Визначити розмір застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп., які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою на відповідний рахунок, а саме на UA0006674, , банк отримувача ДКС України м. Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя ОСОБА_6