Справа № 141/76/24
Провадження №1-кп/141/18/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 08.02.2024 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 04.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривиг Ріг Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних речовин без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, на початку жовтня 2023 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території місцевого кладовища, що розташоване в с. Каленівка Оратівської ТГ, Вінницького району Вінницької області, помітив дикоростучі рослини коноплі, після чого зірвав із них верхівки шляхом їх відокремлення від стебла, чим незаконно придбав наркотичний засіб та приніс до свого домогосподарства, розташованого у АДРЕСА_1 .

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 вказані рослини коноплі висушив, після чого руками подрібнив і тим самим незаконно виготовив готову до використання наркотичну речовину, яку зберігав в поліетиленовому пакеті синього кольору на підлозі вітальної кімнати свого житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , для власних потреб, без мети збуту до 16.01.2024, коли в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області в житловому будинку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1067-НЗПРАП від 22.01.2024, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 102,25 г.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, 16.01.2024 ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та приблизно о 09.30 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_4 у гості прийшов ОСОБА_6 .

Так, 16.01.2024, приблизно о 10.00 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у вказаному вище будинку, ОСОБА_6 запитав дозволу у ОСОБА_4 на вживання наркотичних засобів (канабісу) шляхом куріння у будинку, де проживає останній.

Після цього, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на надання без корисливих мотивів приміщення свого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , для незаконного вживання наркотичного засобу канабісу, та ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 дозвіл вжити наркотичний засіб канабіс, який ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі, шляхом куріння через саморобний пристрій («бульбулятор»), виготовлений із двох фрагментів полімерних пляшок та металевої трубки з наперстком, які було виявлено та вилучено 16.01.2024 під час проведення санкціонованого обшуку домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_4 , на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області.

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/102-24/1073-НЗПРАП віл 24.01.2024, на частинах пластикових пляшок наявне нашарування речовини темно-коричневого кольору, яке знаходилось на внутрішніх поверхнях полімерних пляшок, трубки та наперстку, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою (у перерахунку на суху речовину) 0,27 г (0,06 г + 0,21 г).

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

08.02.2024 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2024 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та зобов`язався: беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення у судовому провадженні; надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується зазначеного провадження, які йому відомі; неухильно виконувати вирок суду.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч. 1 ст. 317 КК України покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

09.04.2024 у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 08.02.2024 та призначити покарання, визначене угодою, вирішити питання судових витрат на залучення експертів та долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 08.02.2024, а також зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок, погодився на призначення судом узгодженого покарання.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 08.02.2024.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши угоду про визнання винуватості від 08.02.2024, а також матеріали справи № 141/76/24, доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 317 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінальних проступків та нетяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом установлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов' язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не установлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно поведінки якого скарг та нарікань за період його проживання в с. Каленівка до Рожичнянського старостинського округу Оратівської селищної ради не надходило, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, однак перебуває на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ», раніше не судимий, а також з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 08.02.2024 у підготовчому судовому засіданні.

Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

В іншому рішенні ЄСПЛ від 12.04.2012 року у справі «Бабар Ахмад та інші проти Сполученого королівства» ЄСПЛ зробив висновок, що процедура визнання винуватості на підставі угоди є спільним надбанням європейських систем кримінального правосуддя, загальною рисою яких є надання «знижки покарання» в обмін на визнання винуватості до початку судового провадження у кримінальній справі або суттєве співробітництво з правоохоронними органами чи прокурором за умови відповідності такої угоди гарантіям справедливого судового розгляду, закріпленим в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, у рішенні в справі «Бортнік проти України» від 27.01.2011 року (п.40), Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції не перешкоджає особі добровільно відмовитись відкрито чи опосередковано від свого права на деякі гарантії справедливого суду (див. рішення щодо прийнятності у справі «Квятковська проти Італії» від 30 листопада 2000 року, та рішення у справі «Піщальніков проти Росії» від 24 вересня 2009 року). Проте, для того, щоб відмова від права брати участь у судовому розгляді була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути встановлена у недвозначній формі і супроводжуватись мінімальними гарантіями, співмірними з її важливістю (див. рішення у справі «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року, пункт 31).

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1067-НЗПРАП від 22.01.2024, які становлять 3786,40 грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок), та згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1073-НЗПРАП від 24.01.2024, які становлять 3786,40 грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок), оскільки залучення експертів було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000004 не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 лютого 2024 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість місяців).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість місяців).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_4 рахувати з дати проголошення вироку 09.04.2024.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в загальному розмірі 7572,80 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 80 копійок), а саме: згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1067-НЗПРАП від 22.01.2024 в сумі 3786,40 грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок) та згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1073-НЗПРАП від 24.01.2024, в сумі 3786,40 грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/52/24 від 17.01.2024 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1067-НЗПРАП від 22.01.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 102,25 г; дозріле насіння роду коноплі масою 1,19 г, яке до наркотичних засобів не відноситься; речовини темно-коричневого кольору, що знаходились на внутрішніх поверхнях полімерних пляшок, трубки та наперстку, в нашаруванні яких згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/1073-НЗПРАП від 24.01.2024 міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною сумою (у перерахунку на суху речовину) 0,27 г (0,06 г + 0,21 г), що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Іллінці, вул. М.Кривоноса, 10, Вінницького району Вінницької області знищити.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 КПК України.

Згідно ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів через Оратівський районний суд Вінницької області з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1