Номер провадження: 11-кп/813/263/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в повторному дослідженні доказів

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про допит свідків в межах розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк утримання ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню в установі попереднього ув`язнення в період з 08 липня 2019 року по 29 квітня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Вироком суду обвинуваченому ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України та призначити покарання не пов`язане з обмеженням або позбавленням волі, із застосуванням положень ст.75 КК України.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_7 заявив клопотання щодо допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також свідка ОСОБА_13 .

Доводи клопотання мотивовані тим, що вказані свідки були безпосередніми учасниками події, були допитані під час досудового розслідування, однак окрім свідка ОСОБА_13 , інші свідки не були допитані безпосередньо судом, хоча їх показання, на думку захисника, мають суттєве значення для справи.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали клопотання про допит свідків; думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження; колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України (далі - КПК) визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В контексті цього питання колегія суддів зауважує, що в постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 року (справа №698/937/13) викладена правова позиція, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, викладеної в постанові колегії суддів у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

В даній справі, на думку колегії суддів, клопотання сторони захисту про повторний допит свідка ОСОБА_13 фактично зводяться до незгоди із оцінкою місцевим судом його показань.

Так, згідно вироку суду, свідок ОСОБА_13 був допитаний у суді першої інстанції та повідомив, що безпосереднім очевидцем події злочину він не був, та момент нанесення удару не бачив. Показання вказаного свідка викладені у вироку без викривлень та у повному обсязі, що не заперечується стороною захисту, а тому обставин, які б вказували на неповну допиту свідка або його допит з порушенням, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Також клопотання сторони захисту не містить обґрунтування стосовно існування підстав для допиту інших свідків, які не були допитані місцевим судом.

Так, протягом судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції прокурором неодноразово заявлялось клопотання про допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , однак встановити місце знаходження вказаних осіб та забезпечити їх участь у суді першої інстанції не надалось можливим, окрім свідка ОСОБА_10 , який певний час утримувався в ДУ «Криворізька УВП (№3)» під вартою по іншому провадженню, а в подальшому був оголошений у розшук.

В судовому засіданні 18.01.2022 року за клопотанням прокурора постановлено ухвалу, якою застосовано привід до свідка ОСОБА_11 та накладено на нього грошове стягнення, але в подальшому встановити місцезнаходження вказаного свідка не надалось можливим.

28.07.2022 року прокурором в судовому засіданні пред`явлене ОСОБА_8 змінене обвинувачення з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України та судовий розгляд був відкладений.

В судовому засіданні 11.08.2022 року судовий розгляд розпочався з того, що обвинувачений в присутності свого захисника визнав свою вину в зміненому обвинуваченні, попросив вибачення у батьків потерпілого.

Після постановлення судом на обговорення питання щодо об`єму дослідження доказів, сторони не наполягали на досліджені інших доказів, тобто сторона захисту погодилась з тим об`ємом доказів, які були надані прокурором та вже досліджені судом до зміни обвинувачення на ч.1 ст.119 КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 у судових дебатах висловили позицію щодо згоди зі зміненим прокурором обвинуваченням на ч.1 ст.119 КК України та не заперечували, що змінене обвинувачення не доведене або спростовується будь-якими доказами.

Тобто, ні захисник, ні обвинувачений не наполягали на дослідженні будь-яких інших доказів, в тому числі допиті свідків, перелік яких міститься в Реєстрі матеріалів кримінального провадження №0003547 від 08 липня 2019 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав, які в розумінні положень ст.404 КПК, дають можливість суду апеляційної інстанції дослідити докази (в даному випадку повторно допитати свідка ОСОБА_13 , а також допитати свідків, які не були допитані судом першої інстанції), у зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 332, 350, 370, 404, 405, 419, 532 КК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4