Справа № 459/1091/24
Провадження № 1-кп/459/76/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 09 квітня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого - 26.02.2024 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 125КК України до покарання у виді 510 гривень, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 08.04.2024 приблизно 22 години 30 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступивши в словесний конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого діючи умисно, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останнього, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, завдав три удари кулаком правої руки почергово в область голови та обличчя ОСОБА_4 , після чого продовжуючи свою протиправну поведінку завдав один удар ногою в область тулуба ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, лівому стегні, садни на слизовій оболонці лівої щоки та спинці носа, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що затверджений прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 також не заперечив щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі дослідження обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, з середньою спеціальною освітою, не працює, одружений, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2024 за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень, який не сплачений.

Відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Статтею 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2024 та призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ст. 71 КК України, до даного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2024, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн належить виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1