Справа № 368/848/24
провадження № 1-в/368/81/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колоніа (№115)

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 26.03.2021 року за ст.286 ч.2, КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку покарання: 18 травня 2023 року.

Кінець строку покарання: 18 травня 2026 року.

1/3 строку покарання: 18 травня 2024 року.

Із клопотання вбачається, що засуджений, відбуваючи покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонії (№115)» , добре працює, має хорошу поведінку, відбув 1/3 строку покарання.

В судовому засіданні представник колонії та засуджений клопотання підтримали. Представник трудового колективу ПП ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання трудового колективу підтримав та просить замінити невідбуте покарання на виправні роботи.

Прокурор проти заявленого клопотання не заперечив.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Частинами 3 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, а також за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Підстава для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після якого можлива заміна покарання більш м`яким.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26 04 2002 року, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Обмірковуючи вказане клопотання, заслухавши представника ДП Кагарлицька виправна колонія (№115) Київської області, засудженого ОСОБА_4 та представника трудового колективу ПП ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про надання засудженому роботи після звільнення з колонії, висновок прокурора про задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення.

Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 останній, за період перебування в ДУ Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, характеризується позитивно, вимог режиму тримання не порушував. Дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. До праці ставився сумлінно, чесно виконував свої трудові обов`язки, за що 3 рази був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не мав. Дбайливо ставився до майна установи і предметів , якими користувався у роботі та побуті, здійснював за ними належний догляд. Виконував роботи із самообслуговування. Не допускав порушень вимог правил пожежної безпеки та правил безпеки праці. У скоєному злочині розкаявся.

Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Станом на 18 травня 2024 року засуджений відбув 1/3 частину строку покарання.

Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінно працював, відбуваючи покарання, за що 3 рази був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не має. Таким чином, суд вважає, що засуджений став на шлях виправлення, відносно нього, може бути застосовано ст. 82 КК України щодо основного покарання у виді позбавлення волі і йому слід замінити невідбуту частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на виправні роботи

Враховуючи викладене, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Подання задоволити.

ОСОБА_4 за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 26.03.2021 року невідбуту частину строку основного покарання у виді 1 року 11 місяців 13 днів позбавлення волі замінити на 1 рік 11 місяців 13 днів виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 10 % заробітку в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1 .