Справа №:755/8650/24
Провадження №: 1-кс/755/1973/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2024 р. року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами та адміністратор пенсійних фондів «Альтана інвестмент менеджмент», про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого другого відділу КР СУФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_4 від 26.08.2014 року в межах кримінального провадження № 0000133 від 22.07.2014 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами та адміністратор пенсійних фондів «Альтана інвестмент менеджмент», звернулась до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого другого відділу КР СУФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_4 від 26.08.2014 року в межах кримінального провадження № 0000133 від 22.07.2014 року.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що вказане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки кримінальне провадження, у межах якого накладався арешт майна, ніколи не розслідувалось Дніпровським УП ГУНП у м. Києві та на даний час провадження об`єднано з іншим провадженням, у якому визначено підслідність за НАБУ, більше того виділені матеріали з указаного кримінального провадження, які були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, не мають відношення до майна, про скасування арешту якого клопоче заявник.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди /ч. 2 ст. 170 КПК України/. Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Також, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Між тим, як зазначив у судовому засіданні прокурор, кримінальне провадження, у межах якого накладався арешт майна, ніколи не розслідувалось Дніпровським УП ГУНП у м. Києві та на даний час провадження об`єднано з іншим провадженням, у якому визначено підслідність за НАБУ, більше того, відсутні будь-які докази, що виділені матеріали з указаного кримінального провадження, які були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, мають відношення до майна, про скасування арешту якого клопоче заявник.

Між іншим, заявником також не було надано суду жодних підтверджень, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, у межах якого накладався арешт майна, здійснювалось органом досудового розслідування, територіальна юрисдикція якого поширюється на Дніпровський район м. Києва, а відтак не доведено, що саме слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва має повноваження для розгляду порушеного питання.

Крім того, заявником не надано жодних доказів про те, що арешт майна, про скасування якого порушується питання, дійсно накладено, зокрема, суду не було надано постанову старшого слідчого другого відділу КР СУФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_4 від 26.08.2014 року, про можливу наявність якої зазначає заявник, у той же час відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 05.10.2023 року, на який посилається заявник, убачається, що комісією прийнято питання щодо зупинення змін до системи депозитарного обігу цінних паперів з 28.08.2014 року, на виконання постанови слідчого ОСОБА_4 від 26.08.2014 року, водночас відсутні відомості щодо змісту такої постанови та відсутня копія самої постанови.

Отже, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами та адміністратор пенсійних фондів «Альтана інвестмент менеджмент», про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого другого відділу КР СУФР ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_4 від 26.08.2014 року в межах кримінального провадження № 0000133 від 22.07.2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя