Справа № 752/2621/24
Провадження № 1-кс/752/1298/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000033 від 06.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про здійснення спеціального досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 06.04.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що громадяни України, які мешкають на ТОТ АР Крим влаштувались у незаконно створені муніципальні органи окупаційної влади та виконують свої функціональні обов`язки з 15.03.2022 року після набрання чинності внесених змін до

ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), несуть кримінальну відповідальність передбачену ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме.

Як встановлено в ході досудового розслідування, внаслідок загострення політико-соціальної напруженості в Україні в період 19-22 лютого 2014 року (розстріли на Майдані Незалежності у м. Київ, втеча ОСОБА_7 ) проросійські політичні та інші організації і об`єднання, підтримувані російською федерацією (далі рф), активізували свою антиукраїнську діяльність, спрямовану на ескалацію ситуації, що склалася, особливо у південно-східних областях України, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

В Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 03.02.2014 пройшов ряд мітингів проросійських сил, у ході яких організатори та політичні діячі публічно закликали до насильницької зміни конституційного ладу та до захоплення державної влади в Криму. Того ж дня лідер партії «русский блок» геннадій басов заявив про створення з числа добровольців загонів самооборони.

Вказані загони так званої «Самооборони Криму» спільно із кадровими військовослужбовцями рф (як тими, що дислокувались на базі чорноморського флоту рф згідно двосторонніх договорів між Україною та рф, так і тими, що

незаконно переправились з території рф) забезпечили захоплення адміністративних будівель України, блокування українських військових частин та організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території Криму, що в подальшому публічно підтвердили найвищі керівники росії, включно з президентом рф - путіним в.в.

У період з кінця лютого 2014 року по початок березня 2014 року зазначеними підрозділами Збройних сил рф було блоковано та захоплено будівлі Верховної ради АР Крим ( АДРЕСА_1 ), Ради міністрів АР Крим ( АДРЕСА_2 ), будівлі органів державної влади та місцевого самоврядування, приміщення та підрозділи МВС України, військові об`єкти ЗС України, ГУР МО України, ВМФ України.

Таким чином, з 20.02.2014 рф здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень. При цьому, сам факт окупації Автономної Республіки Крим був засуджений як міжнародною спільнотою, так і законодавством України та набув широкого висвітлення в офіційних виданнях та медійному просторі.

06 березня 2014 року в приміщенні Верховної Ради АР Крим у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведений общекрымского референдума», згідно якої 16.03.2014 мав відбутися так званий «референдум», на який винесли питання входження

АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації. 06.03.2014 Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення № 7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов, 16.03.2014 проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014 у справі № 1 13/2014 16.03.2014 визнав постанову ВР АР Крим № 1702 6/14 від 06.03.2014 неконституційною.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим, в порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України № З-рп/2014 у справі № 1 15/2014 від 20.03.2014 згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» визнано неконституційною.

18 березня 2014 року між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

20 березня 2014 року державною думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 року № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крьім и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

Відповідно до пунктів "а", "b", "с", "d" та статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 31 травня 1997 року.

Згідно статей 1-3 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема

ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017, згідно якого на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та російською федерацією, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи № 2168, згідно якої російська федерація визнається державою агресором.

Відповідно до прийнятого 18 січня 2018 року Закону України

«Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України,

відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими продовженнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України.

Востаннє, Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3429-IX від 08.11.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 26 «Закона Республики Крым от 21 августа 2014 года №54-ЗРК «Об основах местного самоуправления в Республике Крым» (Органы местного самоуправления)»»: Структуру органів місцевого самоврядування складають представницький орган муніципального утворення, голова муніципального утворення, місцева адміністрація (виконавчо-розпорядчий орган муніципального утворення), контрольно-лічильний орган муніципального утворення, інші органи місцевого самоврядування та виборні посадові особи місцевого самоврядування, передбачені статутом муніципального утворення та які володіють власними повноваженнями за рішенням питань місцевого значення. Найменування представницького органу муніципального утворення, голови муніципальної утворення, місцевої адміністрації (виконавчо-розпорядчого органу муніципального утворення) закріплюються статутом муніципального утворення.

Згідно з ч. 1 ст. 31 вище зазначеного закону «(Местная администрация)»: Місцева адміністрація (виконавчо-розпорядчий орган муніципального утворення) наділяється статутом муніципального утворення повноваженнями щодо вирішення питань місцевого значення та повноваженнями для здійснення окремих державних повноважень, переданих органам місцевого самоврядування федеральними законами та законами Республіки Крим.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 7 «Устава муниципального образования городского округа Судак Республики Крым № 61 от 13.11.2014 (Структура органов местного самоуправления городского округа)»»: місцева адміністрація (виконавчо-розпорядчий орган міського округу) - Адміністрація міста Судак Республіки Крим (далі - адміністрація міста).

Частинами 1, 6 ст. 44 вказаного статуту «(Администрация города Судак Республики Крым)» передбачено: Адміністрація міста Судак Республіки Крим є виконавчо-розпорядчим органом місцевого самоврядування міського округу, наділеним цим Статутом повноваженнями щодо вирішення питань місцевого значення, а також щодо здійснення окремих державних повноважень, переданих органам місцевого самоврядування міського округу федеральними законами та законами Республіки Крим. Структуру Адміністрації складають голова адміністрації міста Судака, перший заступник голови адміністрації міста Судака, заступники голови адміністрації міста Судака, а також галузеві (функціональні) та територіальні органи Адміністрації.

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 48 зазначеного статуту «(Заместители главы администрации города Судака)»: Заступники голови адміністрації міста Судака керують відповідними напрямами забезпечення життєдіяльності всього міського округу. Розподіл обов`язків між заступниками встановлюється розпорядженням адміністрації міста Судака. Голова адміністрації міста Судака наділяє своїх заступників здійсненням окремих повноважень у межах розподілу обов`язків. Перший заступник (у разі відсутності такої посади - заступник) глави адміністрації міста Судака виконує обов`язки голови адміністрації міста Судака відсутність, або у разі неможливості виконання ним своїх обов`язків, якщо актами органів місцевого самоврядування не передбачено інше.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 90 «Конституции Республики Крым (Местное самоуправление)»: Органи місцевого самоврядування самостійно керують муніципальною власністю, формують, затверджують та виконують місцевий бюджет, встановлюють місцеві податки та збори, здійснюють охорону громадського порядку, а також вирішують інші питання місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування можуть наділятися законом Республіки Крим, окремими державними повноваженнями з передачею необхідних реалізації матеріальних і фінансових коштів. Реалізація переданих повноважень підконтрольна органам державної влади Республіки Крим.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше січня 2023 року громадянин України ОСОБА_6 , усвідомлюючи здійснення відкритої збройної агресії російською федерацією на території України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, переслідуючи свої особисті інтереси, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконно створеному органі окупаційної влади, так званій «Адміністрації міста Судак», та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації так званої «Республіки Крим», отримавши від невстановлених в ході досудового розслідування осіб з числа представників окупаційної адміністрації так званої «Республіки Крим» пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади, а саме посади «заступника голови адміністрації міста Судак», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше січня 2023 року, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації так званої «Республіки Крим», умисно, добровільно, зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконно створеному органі окупаційної влади, а саме посаду «заступника голови адміністрації міста Судак».

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, та іншими доказами в своїй сукупності.

У зв`язку з викладеним 30.10.2023 у кримінальному провадженні №0000033 від 06.04.2023 слідчим за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України. Оскільки відділення Укрпошти у місті Сімферополь тимчасово не функціонує, та доставка кореспонденції у вказане місто не здійснюється, повідомлення про підозру опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр», яку визначено друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому розміщуються оголошення про виклик до прокурора для вручення підозри та проведення інших слідчих дій. Однак, до теперішнього часу ніхто до слідчого не з`явився. Також повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 опубліковані на сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, на вказану в повістці дату та час ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з перебуванням підозрюваного на тимчасово окупованій території України, неможливість звернення до російської федерації, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, невиконанням компетентними органами російської федерації із запитом про міжнародну правову допомогу, що пояснює обґрунтовану неможливість вручити повістки згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 7 ст. 135 КПК України, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, слідчим у кримінальному провадженні здійснено виклик ОСОБА_6 шляхом публікацій повісток про його виклик в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий Кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У вказаних в повістках дату та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого відділу Автономної Республіки Крим та міста Севастополя не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Таким чином, у ході проведення досудового розслідування достовірно встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим його 30 жовтня 2023 року оголошено в розшук.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступні.

Так, ОСОБА_6 викликався до прокурора шляхом відправлення письмових повісток шляхом розміщення повісток на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та розміщення публікації в газеті «Урядовий кур`єр», яку визначено друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження. Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого більш як два рази не прибув, переховується від органів досудового розслідування на на тимчасово окупованій території України.

Отже, на думку прокурора, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства, прокуратури та суду на на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним особливо тяжкі злочини. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України; те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити. Наголосив на тому, що доводи, викладені у клопотанні, та матеріали, долучені до клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 насправді переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук, що беззаперечно підтверджує необхідність здійснення щодо нього спеціального досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, пояснивши, що в даному кримінальному провадженні відсутній склад злочину, який інкримінується його підзахисному.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держваи, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасовій окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з наданих матеріалів, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.10.2024 складено повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, повістки про виклик його до прокурора Автономної Республіки Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Так, повістки про виклик ОСОБА_6 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 24 жовтня 2023 року, № 213.

30 жовтня 2023 року оголошено в розшук.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає дотриманими при врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 24.10.2023 року вимоги ст. ст. 276-278, 135 КПК України.

Досудове розслідування кримінального провадження №0000033 на даний час здійснюється слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі.

Наведені обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у розшук.

Враховуючи викладене, кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя вважає наявними підстави, визначені ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 06.04.2023 стосовно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 110, 297-1, 297-3, 297-4, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

3. Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадженні в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1