Справа № 638/9651/24
Провадження №1-кп/638/1582/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0000338 від 12.03.2024 з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 12.12.2019 вироком Ізюмського міськрайсуду Харківської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України з звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку - 1 рік та покладенням відповідних обов`язків;

- 04.03.2020 вироком Ізюмського міськрайсуду Харківської області за ст.ст. 126-1, 71 КК України до 2 років 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 03.12.2021 по відбуттю строку призначеного покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , у порушення приписів ст. 28 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» від 7.12.2017 № 2229-VIII, безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері - потерпілої ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному домоволодінні АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, 13 травня 2023 року підсудний ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 вчинив у відношенні своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, за що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з призначенням відповідного адміністративного стягнення.

Крім того, 17 січня 2024 року підсудний ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 вчинив у відношенні своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, за що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП з призначенням відповідного адміністративного стягнення.

Крім того, 26 січня 2024 року підсудний ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 вчинив у відношенні своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, за що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП з призначенням відповідного адміністративного стягнення.

Таким чином, підсудний ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше, в період травня 2023 року, січня 2024 року та лютого 2024 року, була неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 173-2 ч.ч. 1, 2 КУпАП, вчинив умисний злочин, пов`язаний з систематичним психологічним домашнім насильством щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань останньої за наступних обставин.

01 березня 2024 року близько 11:00 години підсудний ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому він мешкає сумісно з потерпілою ОСОБА_5 , яка є його матір`ю, де діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї матері потерпілої ОСОБА_5 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням нецензурної лайки, ненормативної лексики, в приниженнях, погрозах фізичної розправи. Внаслідок таких систематичних дій підсудного ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку, спричинено психологічне страждання.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю та пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, він

протягом у травні 2023 року, січні 2024 року, лютому 2024 року, був неодноразово притягнутий судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_5 01.03.2024 в денний час доби, він знаходячись за місцем мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, в черговий раз вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яке виражалося у виді словесних образ та висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою. Свою вину визнає в повному обсязі, кається у скоєному, на теперішній час припинив сварки з матір`ю та вибачився перед нею. За можливе просить суд призначити йому міру покарання не пов`язану з ізоляцією від суспільства, а саме у виді громадських робіт.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив : домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше був судимий, у тому числі і за вчинення аналогічного злочину, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем мешкання характеризується, як особа яка вживає спиртні напої та яка схильна до домашнього насильства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вказані обставини скоєння підсудним ОСОБА_3 злочину, а також дані, які характеризують його особу, наявність судимостей, у тому числі і за вчинення аналогічного злочину, свідчать про аморальну та антисоціальну поведінку підсудного ОСОБА_3 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання стати на шлях виправлення та перевиховання, після відбуття кримінального покарання за попереднім вироком суду та наявність стійкого бажання у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування щодо нього більше м`якого покарання чим обмеження волі, чи приписів ст.ст. 75, 76 КК України, також враховуючи відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_3 , якій раніше був судимий, у тому числі і за вчинення аналогічного злочину у відношенні своєї матері ОСОБА_5 , наявність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, відповідно, щире каяття, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення-злочину, відсутність відповідно до приписів ч. 3 ст. 61 КК України перешкод для застосування покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо лише за умов призначення йому покарання у виді обмеження волі, у межах санкції ст. 126-1 України, з утриманням його в кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення на ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, так як підсудний ОСОБА_3 потребує застосування більш суворого заходу державного примусу.

Передбачених приписами ч. 3 ст. 61 КК України, перешкод для застосування у відношенні підсудного ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, під час судового провадження не встановлено.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 КВК України підсудний ОСОБА_3 підлягає направленню до місця відбуття покарання - виправного центру, самостійно за рахунок держави.

Згідно до ч. 1 ст. 58 КВК України строк покарання підсудному ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 на час судового провадження не обирався.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинену злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 1 року обмеження волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчої установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення над ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 КВК України засудженого ОСОБА_3 направити до місця відбуття покарання - виправного центру, самостійно за рахунок держави.

Згідно до ч. 1 ст. 58 КВК України строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1