Справа № 404/3670/24
Номер провадження 1-кп/404/173/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001054 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2024 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав, телескопічну дубинку, яку ОСОБА_3 залишив з метою подальшого її носіння.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне, без передбаченого законом дозволу, носіння холодної зброї, а саме телескопічної дубинки, та в подальшому мав намір використовувати в цілях власного самозахисту.

Усвідомлюючи заборону вільного обігу холодної зброї та його караність, не маючи відповідного дозволу на вищевказану телескопічну дубинку, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_5 , умисно, у порушення вимог п. 2 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та п.п. 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, маючи на меті подальше носіння вказаної телескопічної дубинки, з метою подальшого використання для власних потреб, без передбаченого законом дозволу, залишив телескопічну дубинку собі та в подальшому носив із собою в сумці, чим вчинив незаконне носіння холодної зброї.

14 квітня 2024 року, в період часу з 19 години 50 хвилина по 20 годину 00 хвилин, по АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_3 предмет зовні схожий на металеву палицю, яка, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-24/5195-ХЗ від 16.04.2024, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії - телескопічною дубинкою, саморобного виготовлення, яку ОСОБА_3 в порушення вищезазначених вимог законів, носив при собі.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення, згідно з якими він за час, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України як незаконне носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 офіційно не працює, осудний, не одружений, не перебуває на обліках в лікарнях, раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та висловив каяття з приводу вчиненого, офіційно не працює та немає офіційних заробітків, не одружений, раніше не судимий, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті ч.2 ст.263 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Речові докази: телескопічна дубинка - знищити; диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1