Справа № 464/5193/13-к
пр.№ 1-в/464/58/24
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

18 квітня 2024 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000943 від 10.04.2013 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ст.70 КК України п`ять років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; за ч.1 ст.204 КК України - штраф в розмірі 17 000 грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення; за ч.2 ст.204 КК України - штраф в розмірі 51 000 грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення. Покарання у виді штрафу у відповідності до ст.72 КК України, виконуються самостійно. Вирок у апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили.

08.04.2024 на адресу суду від заявника ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування арешту майна, а саме на частку в квартирі АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності, накладеного ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2013 в межах кримінального провадження №0000943 від 10.04.2013. Вказує на те, що відбув призначене йому вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.07.2013 покарання, однак судом у вироку не вирішено питання про скасування арешту на його майно.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, у клопотанні просить розглянути у його відсутність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, заявою просить розглянути клопотання у його відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання про скасування арешту на майно.

Згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали даного клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000943 від 10.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2013 накладено арешт на частку в квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_3 .

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ст.70 КК України п`ять років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; за ч.1 ст.204 КК України - штраф одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення; за ч.2 ст.204 КК України - штраф три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення. Покарання у виді штрафу у відповідності до ст.72 КК України, виконуються самостійно. Вирок у апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили. Питання про скасування арешту при ухваленні вироку не вирішено.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.10.2013 засудженому ОСОБА_3 розстрочено виконання вироку від 10.07.2013 в частині виконання покарання у виді штрафу в сумі 68000,00 грн. на 12 місяців, із сплатою щомісяця по 5666,67 грн. Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили. Засудженим частково виконано покарання у виді штрафу та здійснено його оплату у розмірі 40000 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2014 заяву засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» задоволено частково. ОСОБА_3 звільнено на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 № 1185- VІІ ( із наступними змінами і доповненнями) від основного покарання по ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України у виді штрафу, призначеного йому вироком Сихівського районного суду м.Львова від 10 липня 2013 року. ОСОБА_3 вважається засудженим із призначенням покарання за ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням по ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України та встановлено іспитовий строк термін три роки, а також вважається таким, до якого застосовано по ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України конфіскацію незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 відбув призначене йому покарання повністю, конфіскація належного йому майна до ОСОБА_3 вироком Сихівського районного суду від 10.07.2013 не застосовувалась, він не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діяннями та з метою недопущення порушення права особи на розпорядження та користування вказаним майном, суд приходить до переконання, що заява про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167, 170, 174, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , накладений ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1