Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2296/24
Номер провадження 1-кс/711/654/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 (порядку ст.303 КПК України),-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна у кримінальному провадженні №0000251 від 28.06.2023.

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 28.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року, справа №711/9590/23, старшим слідчим слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час зазначеного обшуку, слідчим здійснено вилучення належного ОСОБА_3 мобільного телефону марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 .

Станом на дату подання даної скарги, слідчим ОСОБА_5 вилучений у ході обшуку 27.12.2023 мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , власнику повернуто не було.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_4 вважає, що бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні ОСОБА_6 вилученого у нього мобільного телефону марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , незаконною.

Адвокат ОСОБА_4 вказує, що в ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2023 року, справа №711/9590/23, якою надано дозвіл на відшуковування мобільного телефону ОСОБА_3 , відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки мобільного телефону (найменування моделі мобільного телефону, серійний номер, ІМЕІ), за якими можна було б ідентифікувати мобільний телефон, а тому стверджує, що вилучений під час обшуку у помешканні ОСОБА_3 мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 не є таким, дозвіл на вилучення якого надано ухвалою слідчого судді, та є тимчасово вилученим майном.

Отже, старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 або прокурор зобов`язаний був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку в помешканні ОСОБА_3 , протягом 48 годин з моменту його вилучення, тобто не пізніше 12-ї години 30 хвилин 29 січня 2023 року.

Ані слідчий, ані прокурор із зазначеним клопотанням до слідчого судді не звертався, питання про арешт мобільного телефону марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку в помешканні у ОСОБА_3 , слідчим суддею в порядку встановленому КПК України не вирішувалось.

Адвокат ОСОБА_4 також вважає, що невиконання старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 вказаних вимог КПК та подальша триваюча бездіяльність, яка полягає у неповерненні ОСОБА_3 вилученого у нього мобільного телефону марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , є незаконними, а вилучений під час обшуку мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , підлягає поверненню ОСОБА_3 , як особі, у якої його було вилучено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та зазначив, що телефон є тимчасово вилученим майном, рішення щодо законності його утримання не приймалося. Вказує, що слідчий був зобов`язаний звернутися із клопотанням щодо накладення арешту на вказаний телефон, чого не було зроблено. Дана позиція не заперечується органом досудового розслідування. В помешканні ОСОБА_3 було декілька телефонів, однак вилучений був тільки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 . В КПК України встановлений принцип дотримання розумності строків, однак дана річ тривалий час утримується в органу досудового розслідування без потрібної аргументації. Тому просив скаргу задовольнити.

В судове засідання слідчий у кримінальному провадженні №0000251 від 28.06.2023 року ОСОБА_5 не з`явився. Однак 21.03.2024 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд даної справи без його участі. Також зазначив, що заперечує проти задоволення скарги, оскільки вилучений мобільний телефон у ОСОБА_3 не є тимчасово вилученим майном відповідно до норм КПК України. Вилучення даного мобільного телефону здійснено в ході проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на відшукання та вилучення зокрема мобільного телефону ОСОБА_3 із сім-картами. Також вважає, що адвокатом ОСОБА_4 при поданні даної скарги не дотримано вимог ст. 304 КПК України щодо термінів подання такої скарги, оскільки обшук був проведений 27.12.2023 та відповідно дана скарга підлягає поверненню.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , письмові заперечення слідчого ОСОБА_5 , дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000251 від 28.06.2023 року за ч.3 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем проживання директора ТОВ «ШРБУ-48» () ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення документів, предметів та речей, згідно переліку, зокрема і мобільних телефонів ОСОБА_3 із сім-картами мобільних операторів.

Разом з цим, в ухвалі слідчого відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки мобільного телефону (найменування моделі мобільного телефону, серійний номер, ІМЕІ), за якими можна було б ідентифікувати мобільний телефон, дозвіл на відшукування та вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Нормами ст.167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно з вимогами ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до положень ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Нормами ч.7 ст.236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.236 КПК України документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні встановлено, що у кримінальному провадженні №0000251 від 28.06.2023 року, прокурор про накладення арешту на вилучений мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , вилученийв ході проведення обшуку 27.12.2023 в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , не звертався та слідчим суддею будь-якого рішення щодо вказаного телефону не приймалося.

Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не набув будь-якого статусу у кримінальному провадженні №0000251, зокрема підозрюваного/обвинуваченого, або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а про підозру в даному кримінальному провадженні нікому не оголошено.

При цьому, слідчим ОСОБА_5 не надано обґрунтованих доводів того, що саме може підтвердити вказаний телефон чи наявна в ньому інформація, та яке значення вона має для досудового розслідування.

Також взято до уваги достатність часу, протягом якого телефон, який було визнано речовим доказом, перебував у розпорядженні органу досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні правові підстави подальшого утримання органом досудового розслідування мобільного телефону марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_1 , вилученого в ході проведення обшуку 27.12.2023 квартири за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 169, 170, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 (порядку ст.303 КПК України) задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000251 від 28.06.2023 повернути ОСОБА_3 мобільний телефон марки Apple iPhone 15 Pro, IMEI НОМЕР_2 , який було вилучено 27.12.2023 під час обшуку в помешканні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст виготовлено та проголошено 03 квітня 2024.