В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/560/24

Провадження № 1-кп/348/236/24

14 травня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна кримінальне провадження № 0000027 від 08.02.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, несудимого, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

Згідно виконавчого листа № 348/687/18, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 22.06.2018 року ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1150 грн. щомісячно на кожну дитину.

15.08.2018 року державним виконавцем Надвірнянського районного відділу ДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання вказаного рішення суду.

Проте ОСОБА_5 , маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей, будучи обізнаним щодо своїх обов`язків зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , злісно ухилявся від їх виконання, офіційно не працював, не вжив ніяких дій з метою офіційного працевлаштування, як наслідок заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2024 року становить 146 474 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю.

Суду пояснив, що з потерпілою ОСОБА_4 він перебував у шлюбі, який було розірвано ще у 2018 році. Також, згідно виконавчого листа Надвірнянського районного суду від 22.06.2018 року він повинен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - по 1150 грн. на кожну дитину.

Зазначає, що спочатку він аліменти старався сплачувати, бо час від часу виїжджав на заробітки за кордон і заробляв якісь кошти.

Однак, останні роки він аліменти не платить взагалі, бо немає ніяких заробітків, навіть тимчасових, тому і утворилася така велика заборгованість - 146474 грн.

Стверджує, що живе за рахунок брата, який має роботу і надає йому якісь мінімальні кошти на життя, яких на оплату аліментів не вистачає.

У вчиненому розкаюється. Усвідомлює, що вчинив злочин. Просить суд суворо його не карати. Обіцяє суду, що буде старатися виплатити потерпілій існуючу заборгованість по сплаті аліментів.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані прокурором матеріали, які долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого: несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, має постійне місце проживання, а також його поведінку до і після вчинення злочину, ставлення до скоєного та обставини, що обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до п. 6-1 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи роз"яснення, які викладені в абз.4 п.2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд вважає недоцільним призначення йому покарання у вигляді громадських робіт чи арешту, а прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На переконання суду, обраний обвинуваченому такий вид покарання відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 0000027 від 08.02.2024 року, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на момент розгляду даного провадження - відсутній.

Беручи до уваги обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу даного вироку в законну силу.

Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні № 0000027 від 08.02.2024 року, питання щодо яких має вирішувати суд - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000027 від 08.02.2024 року - не заявлявся, арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1