Справа № 309/1228/24
Провадження № 1-кс/309/246/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , власника вилученого майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000135 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що 04 березня 2024 року до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону про те, що 01.03.2024 року о 00.50 год. на напрямку 151 прикордонного знаку, на відстані близько 2300 метрів від державного кордону України в с. Велятино, виявлено п`ять громадян України, які мали намір перетнути державний кордон України.

13.03.2024 в ході проведення санкціонованого судом обшуку автомобіля марки «Нісан Мікра» д.н.з. НОМЕР_2 , якай на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області справа №309/1223/24; провадження №1-кс/309/207/24 від 13.03.2024, вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині 2 ст. 167 КПК України, тобто критеріям тимчасово вилученого майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, що вилучений автомобіль є речовим доказом, як засіб вчинення злочину, за допомогою якого здійснювалось переміщення осіб, які мали намір незаконно перетнути Державний кордон України, за допомогою якого усувались перешкоди під час сприяння такому переміщенню, він згідно п. 4 ст. 2 ст. 167 КПК України відповідає критеріям тимчасово вилученого майна, однак в разі не накладення арешту на нього, його необхідно негайно повернути, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, особі у якої був вилучений, що може привести до втрати чи знищення вказаного автомобіля, слідчий просить суд накласти арешт на автомобіль марки «Нісан Мікра» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 не з`явився.

В судовому засіданні прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задоволити.

В судовому засіданні власник вилученого майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 просили суд повернути автомобіль власнику передавши його на відповідальне зберігання.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи, що, автомобіль марки «Нісан Мікра» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , відповідає критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України тобто є речовим доказом у справі, вважаю за необхідне передати його власнику на відповідальне зберігання з забороною відчуження, пошкодження, та втрату цього майна до його скасування у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У зв`язку з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність попередження ОСОБА_4 про таку відповідальність.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000135 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити .

Накласти арешт на автомобіль марки «Нісан Мікра» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 .

Автомобіль марки «Нісан Мікра» д.н.з. НОМЕР_3 , передати на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_1 , заборонивши йому вчиняти будь які дії, які спрямовані на відчуження, пошкодження, та втрату цього майна до його скасування у встановленому законом порядку.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність , яка передбачена ст. 388 КК України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_6 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1