Справа № 462/4396/24
провадження 1-кп/462/459/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту в частині розпорядження та/або користування транспортним засобом та повернення даного автомобіля ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0000007 від 30.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження № 0000007 від 30.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту в частині розпорядження та/або користування транспортного засобу марки «Volkswagen ID4», 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та повернення їй даного автомобіля. В обгрунтування клопотання зазначає, що вона є власником даного транспортного засобу, не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою у даном у кримінальному провадженні. 15.02.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.01.2024 було накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватися та розпоряджатися на тимчасово вилучене майно (даний автомобіль) в ході проведення затримання та огляду 09.02.2024. Підстава накладення арешту - необхідність проведення експертиз під час досудового розслідування, з метою збереження речового доказу. На її думку, належний їй автомобіль не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не містить на собі жодної слідової інформації, яка була б необхідна для розгляду кримінального провадження. Відповідно, відсутня потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині, що стосується автомобіля марки «Volkswagen ID4». Також, як вбачається з обвинувального акту,належний їй автомобіль не був знаряддям чи предметом злочинута не зберігає на собі слідів злочину, а відтак не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Автомобіль перебуває під арештом протягом тривалого часу, при цьому всі необхідні слідчі дії з використанням автомобіля проведено, призначено та проведено всі необхідні експертизи за даним кримінальним провадженням, досудове розслідування завершено та справа перебуває на розгляді суду. Вказані обставини свідчать про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Крім цього, даний автомобіль мені необхідний для щоденного використання, у неї є двоє малолітніх дітей, старший син відвідує школу в с. Лапаївка, куди щодня вона змушена його відвозити з с. Зимна Вода, де вони проживають. Також син відвідуєспортивні гуртки, які знаходяться на ринку "Південний". Молодша дочка також відвідує садочок, який знаходиться на великій відстані від місця проживання, тому є потреюа у використанні автомобіля, для доїзду дітей до місць навчання. Також звертає увагу на те, що має обов`язок майже щодня відвідувати матір за її місцем проживання: АДРЕСА_1 , яка є особою пенсійного віку, у неї погіршився стан здоров`я через те, що один син з 13.02.2024 пропав безвісті під час виконання бойового завдання в Донецькій області, інші два сини перебувають в лавах ЗСУ. Тому, мати потребує постійної моральної та фізичної підтримки. Іншого автомобіля у неї немає і модоивості придбати новий також нема. На її думку достатнім заходом забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту, було б накладення арешту на автомобіль, в частині заборонення права на відчуження. Просить надати їй можливість користуватися даним автомобілем, без права відчуження, до завершення даного кримінального провадження та вирішення справи по суті та зобов`язується зберігати автомобіль як речовий доказ у справі.

Заінтересована особа ОСОБА_8 подане нею клопотання про скасування арешту підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні та просила клопотання задовольнити.

Заперечень від інших учасників кримінального провадження щодо заявленого ОСОБА_8 клопотання про скасування арешту не надійшло.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, однак щодо часткового скасування арешту, лише в частині, що стосується скасування заборони користування вказаним автомобілем.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.02.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на тимчасово вилучене майно в ході проведення затримання та огляду 09.02.2024, серед іншого і на автомобіль марки «VOLKSWAGEN ID4» 2021 року випуску сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 та власником якого являється ОСОБА_8 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженню. Зазначене майно відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, оцінюючи доводи на його обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність аргументів заявником щодо того, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на даний час відпала потреба, оскільки автомобіль марки автомобіль марки «VOLKSWAGEN ID4» 2021 року випуску сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.01.2024, накладення арешту на який відбувалось з метою забезпечення збереження такого речового доказу.

Судове провадження у даному кримінальному провадженні триває, розгляд кримінального провадження на даний час не завершений.

Натомість ч.9 ст.100 КК України визначено, що питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, відтак на даній стадії судового провадження подане стороною захисту клопотання про скасування арешту на майно є передчасним.

За наведеного, беручи до уваги, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України, а вказаний в ухвалі автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, питання щодо долі такого речового доказу підлягає вирішенню судом на стадії ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту автомобіля в частині заборони користування.

Керуючись ст. 170-174, 371, 376 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту в частині розпорядження та/або користування транспортногозасобу марки «Volkswagen ID4», 2021 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та повернення даного автомобіля ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/4396/24

Суддя: ОСОБА_1