Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/331/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Вугледар, Донецької області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого менеджером в ПП Агросервіс, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23.07.2024 року, який полягає в забороні підозрюваному в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв., наступного дня, до 23.07.2024 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, з визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2024 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту який полягає в забороні останньому в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має місце ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Проте, сторона обвинувачення не довела доцільність застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Тобто, стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з встановлених під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши підозрюваному в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв., наступного дня залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.07.2024.

Не погодившись з вказаним рішенням, прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з визначенням розміру застави.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана ухвала є необґрунтованою і невмотивованою з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в провадженні слідчого управління Головного управління національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 06.01.2022, в якому 23.05.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 ч. 1 ст. 366 КК України.

Судом констатовано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , при цьому в ході обрання запобіжного заходу наявність ризиків не враховано, а враховано лише характеризуючі дані підозрюваного.

При цьому, при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом не враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 ч. 1 ст. 366 КК України, тяжкість вчинених останнім кримінальних правопорушень, за які передбачене виключно позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та той факт, що ОСОБА_8 є обвинуваченим у вчиненні умисного злочину пов`язаного з корупцією у кримінальному провадженні №30000158 від 05.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 369 КК України за фактом надання неправомірної вигоди заступнику начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення - начальник відділу інтендантського господарського забезпечення ДУ «Петрівська виправна колонія № 49» за укриття фактів постачання ТОВ «Промтопресурс» вугілля значно нижчої якості аніж передбачено умовами договору.

Разом з цим, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 являється м. Дніпро, яке знаходиться на значній віддаленості від місця проведення досудового розслідування, що створює перешкоди у виконанні завдань кримінального провадження.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_8 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування, може незаконно впливати на свідків, що вже допитані у проваджені і дають викривальні свідчення, так і тих, що підлягають встановленню та допиту серед працівників ТОВ «Промтопресурс» та відділу освіти, культури, молоді та спорту Гурівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які дають покази підтверджуючі його вину, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і як результат схильною до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також, підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування, та користування засобам зв`язку в тому числі використовуючи можливості мережі Інтернет може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини підготовки до злочину, його скоєння та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

Таким чином, викладені обставини в достатній мірі свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані вище обставини свідчать про наявність ризиків передбачених п. п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визначення виняткового запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, перешкодили ухвалити йому мотивоване і обґрунтоване рішення та є підставою, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України, для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

У даному кримінальному провадженні 22.05.2024 році ОСОБА_8 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Виходячи з матеріалів клопотання, обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_8 , у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків працівників відділу освіти, культури, молоді та спорту Гурівської сільської ради; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №23-4597 від 02.10.2023; висновком судово-товарознавчої експертизи №3516/23-27 від 08.11.2023; висновком судово-економічної експертизи №3665-3667/23-27 від 19.12.2023; висновком судово-почеркознавчої експертизи № 571/24-27 від10.04.2024; відповіддю ПП «ІМЛОР» № 20.04-1 від 09.04.2024 відповідно до якої будь-яких господарських відносин між ТОВ «Промтоперсурс» та ПП «ІМЛОР» протягом 2022 року не було; виписками по руху коштів по рахунках ТОВ «Промтопресурс» ПАТ КБ «Приватбанк» та іншими матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, встановлено що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики передбачені ч.1 ст.177КПК України, а саме: ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, оскільки з урахуванням тяжкості покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, що вже допитані у проваджені і дають викривальні свідчення, так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Таким чином, слідчим суддею в повній мірі враховано обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_8 , наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а не лише характеризуючі дані підозрюваного, як про те, зазначає прокурор в апеляційній скарзі.

Разом з цим, є правильним висновок слідчого судді, що не доведено існування інших ризиків, зокрема немає об`єктивних даних та доказів про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_9 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, встановила, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також того, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання не надали доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу - підстав для повного задоволення клопотання немає.

Таким чином, колегія суддів, перевіркою матеріалів клопотання встановила, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2024 року якою в межах кримінального провадження № 0000004 від 06.01.2022 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4