Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/1438/23

Провадження № 1-кп/152/22/24

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у вікритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000067 від 01.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не судимого, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, військовозобов`язаного, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників судового засідання:

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 01.08.2023 приблизно о 11 годині, у АДРЕСА_1 , на ґрунті раптового виниклого конфлікту та тривалих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, кулаком правої руки наніс удар в обличчя потерпілої, від чого остання впала на землю.

Внаслідок нанесеного ОСОБА_3 удару потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновків експерта №632/633 від 22.09.2023 та №1034 від 04.01.2024, у ОСОБА_6 під час стаціонарного лікування було виявлено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носа, забою (крововиливу, садна) м`яких тканин носа. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмету (предметів).Характер, локалізація та морфологічні особливості вищезазначених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про утворення їх від однієї травматичної дії (удару) з прикладанням травматичної сили в ділянку носа твердим тупим предметом, індивідуальні чи групові особливості якого не відображені у властивостях тілесних ушкоджень. Характер і локалізація виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень виключають можливість їх утворення внаслідок співударяння при падінні на площину з положення стоячи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку, вибачився перед потерпілою ОСОБА_6

12.06.2024 на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали заяву. Просили кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вибачився перед потерпілою, частково відшкодував заподіянні збитки, що привело до їх примирення.

З приводу заявленого клопотання суд вислухав думку учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно з п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд заяву потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_6 , з`ясувавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000067 від 01.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах " ОСОБА_8 проти України" від 28.10.2010 та "Боротюк проти України" від 16.12.2010, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії").

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у заподіянні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його дії кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ч.2 ст.12 КК України, є кримінальним проступком, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінальних проступків у формі приватного обвинувачення.

За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За приписами ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява потерпілої ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст. 369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за №0000067 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1