Справа№ 309/138/24
Провадження № 1-кп/309/10/24
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

07 лютого 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника

обвинуваченої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 5 січня 2024 року з Хустської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000544 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2024 року включно.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 лютого 2024 року включно.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника ОСОБА_7 ..

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала думку свого захисника ОСОБА_8 ..

Заслухавши думки прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Хустському районному суду Закарпатської області.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, підстав для його повернення прокуророві судом не встановлено.

Угод про примирення, визнання винуватості у порядку ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Суд під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду, вважає, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України: під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України: строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1/переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2/знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3/незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4/перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5/вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України: при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1/вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2/тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3/вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4/міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5/наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6/репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7/майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8/наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9/дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10/наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11/розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12/ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., §57).

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, та санкція за вчинення якого, згідно ч.4 ст.186 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 18 березня 2024 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 закінчується 17 березня 2024 року.

Продовжуючи застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, суд виходить з того, що на сьогоднішній день судове слідство по справі не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, а тому продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадження, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з врахуванням положень ст.177,178,183,194 КПК України, ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст.176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 205, 314-316, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хустського районного суду Закарпатської області на 20 лютого 2024 року, на 15 годину 30 хвилин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 18 лютого 2024 до по 16 квітня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 17 лютого 2024 до по 16 квітня 2024 року включно.

Зобов`язати Хустський РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь в строк до 20 лютого 2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам обвинувачених та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення /ДУ «Закарпатська УВП №9» - для відома/.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, законного представника обвинуваченої та захисників обвинувачених.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу иоже бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1