Справа № 529/224/24
Провадження № 1-кп/529/99/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 00000206 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив домашнє насильство, а саме 19.02.2024 близько 22 год 00 хв прибувши за адресою АДРЕСА_2 , де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_4 , почав висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином своїми діями психологічне насильство щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 , а також погіршення якості її життя.

Окрім того, ОСОБА_6 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_6 близько 19.40 год 02.02.2023 знаходячись за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 (яка на той час з ним проживала) нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім`ї, за що постановою Диканського районного суду від 04.04.2023 у справі №529/274/23 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_6 близько 17.45 год 27.05.2023 знаходячись за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 (яка на той час з ним проживала) нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім`ї, за що постановою Диканського районного суду від 13.07.2023 у справі №529/990/23 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_6 , який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, знову вчинив аналогічні адміністративні правопорушення. Так, ОСОБА_6 близько 00 год. 50 хв. 23.08.2023, знаходячись за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 , (яка на той час з ним проживала), погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім`ї.

Також, ОСОБА_6 , який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, близько 00 год 00 хв. 15.09.2023 перебуваючи за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 (яка на той час з ним проживала) нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім`ї.

В ході судового розгляду справи, 03.06.2024 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 з участю його захисника ОСОБА_5 , за ініціативою потерпілої, укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, в якій вказано, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, претензії з боку останньої відсутні. Сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 рік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити угоду від 03.06.2024 та вказали, що така укладена добровільно, наслідки укладення угоди та її невиконання їм зрозумілі. Потерпіла вказала, що вони примирились.

Заслухавши сторін угоди, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена вид та міра покарання за наступних підстав.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника - ч.1 ст.469 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої угода укладена за її ініціативою, добровільно, без примусу. Обвинувачений та його захисник також підтвердив добровільність укладення угоди.

Також згідно змісту угоди про примирення, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення за ст. 126-1 КК України.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений в угоді від 03.06.2024 узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_6 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 126-1 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 374, 376, 468, 471, 473-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 03.06.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000206 за ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов"язки;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи , передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня постановлення засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1