Справа № 931/273/24
Провадження № 1-кп/931/55/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000086 від 16.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любохини, Старовижівського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, судимого вироком Локачинського районного суду Волинської області від 15.11.2023 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

09.04.2024 року до Локачинського районного суду Волинської області надійшли обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 16.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 10.04.2024 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За вимогами частини 2 статі 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Локачинського районного суду Волинської області від 15.11.2023 у справі № 931/751/23 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

16.12.2023 засуджений ОСОБА_3 був узятий на облік у Володимирському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області та 12.01.2024 належним чином під підпис ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування даного покарання.

У подальшому, того ж дня провідним інспектором Володимирського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області засудженого ОСОБА_3 направлено для відбування призначеного вироком суду покарання у Затурцівську сільську раду Володимирського району Волинської області та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 15.01.2024. Розпорядженням Затурцівського сільського голови № 1/03-03 від 15.01.2024 ОСОБА_3 прийнято для відбування покарання у виді громадських робіт у Шельвівському старостинському окрузі Затурцівської сільської ради та складено графік виходу на роботу, які доведено до відома засудженого під підпис.

Однак, ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин не виходив на роботу 16.01.2024; 17.01.2024; 19.01.2024; 22.01.2024; 23.01.2024; 25.01.2024; 26.01.2024; у період із 29 по 31.01.2024; 01.02.2024; 02.02.2024 та у період із 05 по 07.02.2024, тобто більше двох разів протягом місяця, що відповідно до абз. 2 ч. З ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

У зв`язку із вищевказаними фактами ухилення засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт провідним інспектором Володимирського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області засудженому ОСОБА_3 07.02.2024 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у випадку продовження порушення порядку та умов відбування даного покарання.

Водночас, засуджений ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, належних висновків не зробив та діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин не виходив на роботу 08.02.2024; 09.02.2024; у період із 12 по 16.02.2024; із 19 по 23.02.2024; із 26 по 29.02.2024; 01.03.2024 та у період із 04 по 06.03.2024, тобто більше двох разів протягом місяця, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто, будучи засудженим, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 від 08.04.2024 року, що міститься у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000086, оцінивши зібрані органом дізнання у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.2 ст.389 КК України, його вина є доведеною, а правова кваліфікація його дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого.

Також суд враховує, що на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни (28.03.2024р.) до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 2 ст. 389 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 2 ст. 389 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду.

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченого.

В заяві про визнання винуватості та розгляд справи у спрощеному провадженні від 08.04.2024 року викладено прохання обвинуваченого про призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи ОСОБА_3 покарання керується редакцією частини першою ч. 2 ст. 389 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ) і приходить до висновку, що для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 слід призначити покарання за санкцією ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, будучи засудженим за ст. 126-1 КК України, повністю не відбувши призначеного йому вироком Локачинського районного суду Волинської області від 15.11.2023 покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт (згідно інформації Володимирського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» невідбута частина покарання складає 138 годин) то остаточне покарання йому необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання призначеного за даним вироком частину невідбутого покарання за попереднім вироком.

За змістом п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, з положень п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 15.11.2023 р. у справі № 931/751/23, з розрахунку, що відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України 1 дню пробаційного нагляду відповідають 8 годин громадських робіт.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченому ОСОБА_3 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Локачинського районного суду Волинської області від 15.11.2023 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки 15 (п`ятнадцять) днів.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1