Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/528/23
Провадження № 1-кп/644/218/24
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальні провадження № 00000936 від 19.08.2022 та № 0001373 від 14.11.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , 1981 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого, у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час по кримінальному провадженню продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також вчинення нового злочину, і застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити дієвості цього судового провадження.

Обвинувачений при прийнятті рішення за наслідками розгляду клопотання прокурора покладався на розсуд суду.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала, вважала можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтовано та підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 у відношенні обвинуваченого строк тримання під вартою продовжений до 08.03.2024. Зазначений строк спливає.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав та інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Матеріали судового провадження свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризиків того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інший злочин. Обґрунтованість цих ризиків полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років може викликати загрозу його втечі, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, дітей не має, не момент затримання офіційно не працював, після вчинення інкримінованого правопорушення залишив місце його вчинення, у своїй сукупності свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і можливість зміни ним місця проживання з метою ухилення від суду.

На теперішній час встановлення обставин справи та перевірка їх доказами судом не закінчені, усі свідки обвинувачення не допитані, тому ризик можливого незаконного впливу на них з боку обвинуваченого продовжує зберігатися.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання та продовження обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати і продовжують зберігатися, а саме: існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити дієвість судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 314 317, 342 - 345 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , 1981 року народження, на шістдесят днів, а саме: до 02 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6