Справа № 643/5340/24
Провадження № 1-кс/643/644/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 м.Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001850 від 23.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, у силу ст.89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначено, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001850 від 23.05.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 ч.2 ст.345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2024 близько 10:15 прокурор Харківської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи при виконання своїх службових обов`язків, у робочий час, знаходився в приміщенні АЗС «WOG», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, 4. У цей час до приміщення АЗС «WOG» зайшов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуваючи в приміщенні АЗС «WOG», ОСОБА_6 розбив ще не оплачену пляшку пива, яка впала на підлогу. Прокурор ОСОБА_8 зробив зауваження ОСОБА_6 щодо неналежної його поведінки, що має ознаки правопорушення, на що останній безпричинно почав поводити себе агресивно, висловлювати образливі слова у бік оточуючих, вживати ненормативну лексику та нецензурну лайку, погрожувати спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , мотивуючи це тим, що він є військовослужбовцем. Після цього ОСОБА_8 представився прокурором Харківської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, надав для ознайомлення своє службове посвідчення та попередив, що характер його дій може свідчити про вчинення ним правопорушень, що тягне за собою передбачену Законом відповідальність.

Далі ОСОБА_6 , ігноруючи неодноразові вимоги прокурора Харківської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 про припинення протиправної поведінки, усвідомлюючи, що працівник прокуратури виконує свої службові обов`язки, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, наніс один удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс ще один удар лівою та один удар правою рукою у праве вухо ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли із приміщення АЗС «WOG», де ОСОБА_6 , який достовірно знав та усвідомлював, що ОСОБА_8 є прокурором Харківської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону та виконує свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про прокуратуру», продовжуючи, свій злочинній умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику прокуратури при виконанні ним своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, умисно, наніс декілька ударів руками обох рук по обличчю ОСОБА_8 , після чого повалив останнього на землю, та, лежачи на землі, наніс ще декілька ударів руками по обличчю ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється стороною обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2024, приблизно о 08.00 екіпаж 2202 у складі інспектора роти 2 взводу 2 батальйону 4 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора роти 2 взводу 2 батальйону 4 УПП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_10 , заступили на маршрут патрулювання в Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова.

На службовий планшет вказаних співробітників поліції від оператора «102» 23.05.2024 об 10.20 год. надійшло повідомлення про правопорушення на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, 4.

Прибувши за вищевказаною адресою, приблизно о 10.25 інспектори роти 2 взводу 2 батальйону 4 УПП в Харківській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зайшли на територію АЗС «WOG», де виявили учасників події ( ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ). У цей час, ОСОБА_9 почав діалог з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був у збудженому стані, розмахував руками, виражався нецензурної лайкою у бік оточуючих.

При цьому, ОСОБА_6 , почав заважати ОСОБА_9 виконувати функціональні обов`язки поліцейського, намагався заспокоїти ОСОБА_6 , але останній продовжував вести себе агресивно, при цьому він активно жестикулював руками, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимагали від ОСОБА_6 припинити протиправні дії, спрямовані на здійснення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та неодноразово попередили про застосування заходів фізичного впливу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_6 , який достовірно знав та усвідомлював, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є працівниками правоохоронного органу та виконують свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», вдягнені у формений одяг працівників поліції та мають при собі спеціальні засоби, реалізуючи свій злочинній умисел, спрямований на здійснення опору працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та продовжуючи ігнорувати зауваження працівників поліції, почав вчиняти активний опір та, повернувши голову до ОСОБА_9 , плюнув в обличчя останньому.

Діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, у відповідності ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, працівниками поліції була застосована фізична сила та вчинені дії направлені на застосування до ОСОБА_6 спеціальних засобів «кайданків», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих та самого ОСОБА_6 , на що останній неодноразово здійснював спробу вирватись.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється стороною обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, а саме в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Враховуючи обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, спеціалістів та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, сторона обвинувачення просить обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись викладені у ньому обставини. Прокурор, зокрема, додав, що підозрюваний 06.05.2023 не з`явився на службу після внутрішнього переміщення роти, за даним фактом розпочато кримінальне провадження. Вказав, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що скоїв правопорушення через посттравматичний синдром. Додав, що 4 тижні назад у нього померла матір, він є співробітником ГУР, має державні нагороди, воював у м. Вовчанськ, відрядження до м. Харкова йому не надавали, до військової частини, яка знаходиться у м. Вовчанськ його не оформляли, військового квитка при собі він не має. Просив надати йому можливість повернутись до свого підрозділу, який зараз знаходиться у м. Вовчанськ, для виконання бойових завдань.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного, а також додала, що наведені стороною обвинувачення ризики нічим не підтверджуються. Її підзахисний є військовослужбовцем, а тому не може впливати на потерпілих та свідків, оскільки виконує бойові завдання. Додала, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, характеризується командиром позитивно, здійснює захист Батьківщини, під час виконання бойових задач отримав контузії. Просила визначити підзахисному суму мінімальну суму застави щоб він міг далі захищати країну.

На уточнюючі питання слідчого судді сторона захисту зазначила, що наразі вони не можуть надати суду медичну документацію на підтвердження діагнозу ПТСР та контузій, дані щодо місця служби, характеристики та відзнаки.

Вислухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області за процесуального керівництва другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 за №0001850, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Досудове розслідування розпочато за повідомленням, поданим до ХРУП №2 ГУНП у Харківській області 23.05.2024, про те, що невстановлена особа, у військовій формі, перебуваючи на АЗС «WOG», що за адресою: м. Харків, вул. Броненосця Потьомкіна, 4 умисно заподіяла тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу ОСОБА_8 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Окрім цього, 23.05.2024 до ХРУП №2 ГУНП у Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, у військовій формі, перебуваючи на АЗС «WOG», що за адресою: АДРЕСА_2 чинила опір працівникові правоохоронного органу інспектору взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП в Харківській області ОСОБА_11 , під час виконанням ним службових обов`язків.

За підозрою у скоєнні даного кримінального правопорушення 23.05.2024 о 10:30 затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідному протоколі вказано підстави затримання «якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення»; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

Протокол затримання не містить зауважень чи доповнень, порушення передбаченого ст.208 КПК України порядку затримання особи судом не встановлено.

ОСОБА_6 , у присутності захисника, 24.05.2024 о 09:09 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Строк повідомлення про підозру затриманої особи стороною обвинувачення не порушено.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

У даному випадку, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню даної стадії процесу та підтверджується, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 від 23.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 за участю свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 за участю потерпілого ОСОБА_9 .

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати безстороннього спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, клопотання слідчого та додані до нього матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Окрім цього, слід зауважити, що сторона захисту не заперечувала викладених у підозрі обставин.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає переконливими та доведеними доводи сторони обвинувачення про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, аналіз даних, які характеризують особу ОСОБА_6 свідчить, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б утримували його від спроби втечі. Суд також враховує надану стороною обвинувачення інформацію про те, що 06.05.2023 ОСОБА_6 не з`явився вчасно на службу після внутрішнього переміщення роти, про що внесено відомості до ЄРДР за № 0000821, що також обґрунтовано підтверджує існування даного ризику, оскільки останній, розуміючи невідворотність покарання, у разі визнання його судом винним, з метою ухилення від відбуття покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

З огляду обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає реальною вірогідність незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків. Так, обставини справи свідчать про зухвалий характер дій ОСОБА_6 , його поведінка не відповідала обстановці. ОСОБА_6 погрожував розправою, як правоохоронним органам так і іншим особам, які перебували на місці події. Тобто, висловлені ним погрози та протиправні дії, у яких він підозрюється, свідчать про те, що він може, як особисто, так і через інших осіб, незаконно вплинути на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань. Крім того свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_17 були разом з ОСОБА_6 під час вчинення ним злочину. Тобто, враховуючи, що вказані свідки та підозрюваний знайомі між собою, є ризик того, що ОСОБА_6 шляхом вмовлянь, погроз або іншими незаконними способами може вплинути на них, з метою зміни ними показань.

Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, вчинив дії що порочать його, як представника ЗСУ, що свідчить про його негативну характеристику, останній також може вчинити й інші дії, що можуть перешкодити кримінальному провадженню. Так, маючи знайомих військовослужбовців, він може, шляхом вмовлянь, підкупу або інших протиправних дій, залучити їх для перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом знищення речових доказів, застосування погроз або насильства до слідчих або інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України доведеним.

Також, з урахуванням того, що протиправні дії ОСОБА_6 були припинені лише після застосування до нього співробітниками поліції заходів примусу, підозрюваний поводив себе агресивно, тому є підстави вважати, що він може продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, адже неодноразово висловлював погрози розправою потерпілому.

Судом також враховується той факт, що ОСОБА_6 притягається до відповідальності до відповідальності за ч.1 ст.121 КК України в рамках кримінального провадження №0002759 від 07.08.2019, обвинувальний акт по якому перебуває на розгляді у Подільському районному суді м. Києва. Окрім цього, Оболонським районним судом м. Києва ОСОБА_6 притягнуто до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, однак вирок не вступив у силу, з огляду те, що судове провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення зупинено за клопотанням сторони захисту до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Вказані обставини свідчать про стійкий асоціальний характер підозрюваного та небажання стати на шлях виправлення, а також про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, у тому числі з хуліганських мотивів. З огляду на це маються достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити нові кримінальні правопорушення аналогічної категорії.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, ч.2 ст. 345 КК України визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а ОСОБА_6 у силу ст.89 КК України раніше несудимий.

Разом з цим, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 перешкоджав кримінальному провадженню. Так останній здійснював опір працівникам поліції під час свого затримання, для подолання якого застосовано поліцейські заходи примусу, передбачені ст.ст. 44, 45 Закону України «Про національну поліцію», при цьому підозрюваний, під час вказаних протиправних дій, вчинив інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України, у зв`язку із скоєнням якого останньому також повідомлено про підозру.

Суд не може облишити поза увагою те, шо за фактом протиправних дій ОСОБА_6 розслідується кримінальне провадження, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, у якому, у випадку повідомлення про підозру, тримання під вартою є безальтернативним запобіжним заходом.

Вивчаючи особисті дані підозрюваного суд встановив, що ОСОБА_6 є громадянином України, неодружений, з вищою освітою, у силу ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрований у м. Києві, військовослужбовець, зі слів є співробітником ГУР, зі слів має державні нагороди, зі слів отримав контузію у зв`язку з виконанням бойових завдань та має діагноз посттравматичний синдром.

Однак, суд не може взяти до уваги твердження сторони захисту про контузії підозрюваного та про представлення останнього до державних нагород оскільки жодних підтверджуючих документів цих фактів не надано. До тверджень підозрюваного про можливий час та спосіб надання відповідних документів суд ставиться критично, вважає їх неможливими до реалізації, а також зробленими для введення суду в оману з метою ухилення від застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не може назвати анкетні дані особи, яка такі документи нібито має.

Твердження підозрюваного про те, що він є співробітником ГУР, здійснює оборону міста Харків на північному напрямку, суд не бере до уваги, оскільки жодних підтверджуєчих документів про це не надано, ОСОБА_6 не може назвати повні анкетні дані свого командира, причини його знаходження у місті Харкові у нетверезому стані не зрозумілі, а матеріали додані до клопотання, які на переконання слідчого суді, є істинними, протирічать доводам та аргументам підозрюваного, не береться до уваги і твердження захисника та підозрюваного про визнання вини останнього, оскільки під час допиту у якості підозрюваного ОСОБА_6 свідчення давати відмовився.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 повідомляв неправдиві відомості щодо місця служби, зокрема те, що він є співробітником ГУР, з метою ускладнення, передбаченої ст.208 КПК України, процедури його затримання, що також є проявом перешкоджання кримінальному провадженню.

На переконання слідчого судді, враховуючи факт протиправної, на думку командування, відсутності підозрюваного за місцем військової служби, необґрунтованою є неучасть ОСОБА_6 у судових засіданнях Київського апеляційного суду, де розглядалась справа за обвинуваченням останнього у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, провадження у якій було зупинено у зв`язку з військовою службою ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність чотирьох, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, ризиків, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Даних про неможливість за станом здоров`я перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Згідно із ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин пов`язаний із застосуванням насильства, у зв`язку з цим слідчий суддя вважає за можливе заставу не визначати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання - з 10:30 23.05.2024.

Строк дії ухвали (у частині тримання під вартою) встановити до 10:30 21.07.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання ОСОБА_6 під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст.111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09:30 годині 29.05.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1