Єдиний унікальний номер: 343/919/24
Номер провадження: 1-кс/343/226/24
У Х В А Л А

про арешт майна

30 квітня 2024 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000048 від 25.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на: автомобіль марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , заборонивши користування, відчуження та розпорядження цим майном особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Клопотання обґрунтоване тим, що сектором дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000048 від 25.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2024 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 квітня 2024 року о 17:40 год за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці документів, наданих водієм, було виявлено розбіжність номерного знаку, вказаного в свідоцтві про реєстрацію ТЗ та на самому автомобілі.

24.04.2024 під час відпрацювання вищевказаного сигналу слідчо- оперативною групою ВП №1 (м. Долина) було здійснено виїзд за вказаною адресою та проведено огляд місця події.

Під час проведення огляду місця події було встановлено, що на автомобілі марки «ВАЗ 21093», синього кольору, наявний державний номерний знак НОМЕР_1 , а в наданому свідоцтві про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 вказано, що реєстраційний номер вищевказаного авто - НОМЕР_3 .

Також у ході огляду місця події 27.02.2024 виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля.

Користувачем вказаного автомобіля є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 .

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіль марки «ВАЗ 21093», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_5 , жителю с. Нижній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області.

25.04.2024 автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів та проведення експертиз виникла необхідність в накладені арешту на це майно.

В судове засідання начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 та користувач майна ОСОБА_6 та в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча були належно повідомлені про час та місце розгляду поданого клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 доведено, що зазначене в клопотанні майно, на яке він просить накласти арешт, є речовими доказами в кримінальному провадженні №0000048 від 25.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про що свідчить винесена ним постанова про визнання речовим доказом від 25.04.2024.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення експертиз.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речових доказів, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , жителя с. Нижній Струтинь Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Копію ухвали направити начальнику сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , на якого покласти контроль за виконанням даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: