ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/990/24 Справа № 203/1732/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ, Донецької області, громадянки України, маючої вищу освіту, заміжньої: чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючої на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда І групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000019,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року клопотання старшого слідчого задоволено та застосований до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.06.2024 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, а саме у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 грн..

Обґрунтовуючи свої висновки слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Встановив, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи особу підозрюваної, те, що вона є ФОП, утримує непрацездатну матір, обставини кримінального правопорушення, злочин, в якому він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що сума у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181680,00 грн. буде достатньою для внесення в якості застави.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення ОСОБА_11 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави через неповноту судового розгляду.

Постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави для ОСОБА_6 в розмірі 5 млн. грн., яка буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, додати до переліку обов`язків, визначених оскарженою ухвалою слідчого судді обов`язок: утримуватись від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування вимог зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків та запобігання встановленим ризикам.

Вказує, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував інформацію про майновий стан підозрюваної, якій на праві власності належить рухоме та нерухоме майно, те, що неправомірна вигода отримувалась систематично. Крім того, не врахував, що у ОСОБА_6 в ході проведення обшуку за місцем її мешкання виявлено грошові кошти у сумі 26400 доларів США та суму 255600 грн..

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави з мотивів, наведених в його скарзі, захисника та підозрюваного, які кожен окремо та разом заперечували проти доводів та вимог прокурора та просили відмовити у їх задоволенні, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно матеріалів справи, 10 травня 2023 року до ЄРДР за № 0000019 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 426-1 КК України. Також 10 листопада 2023 року у даному кримінальному провадженні внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та 02 квітня 2024 року - за ч. 2 ст. 369 КК України.

24 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами допитів свідків; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр; протоколами про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії відповідно до ст. 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину з відміткою «Розсекречено» відносно ОСОБА_6 , протоколом огляду речей та документів, іншими даними, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, колегія суддів враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, вмотивовано встановлені інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і доцільним, що не оскаржується прокурором.

Разом з цим, враховуючи характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зважаючи на дані про її особу, яка раніше не судима, є ФОП, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні непрацездатну матір 1956 року народження, на диспансерних обліках не перебуває; її майновий стан та наявність встановлених ризиків, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі у 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у даному випадку буде пропорційним щодо її особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірним для підозрюваної із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_6 з 29.04.2024 року перебуває під дією запобіжного заходу у вигляді застави та не встановлено, не доведено та не заперечувалось прокурором, що підозрювана будь-яким чином не виконувала покладені на неї оскарженою ухвалою слідчого судді обов`язки, а тому обґрунтованих підстав для збільшення розміру застави, як на це вказує прокурор у апеляції, за наведеного не вбачається.

Отже, слідчим суддею обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, який є достатнім стримуючим засобом для запобігання визначеним ним ризикам, а тому підстав для збільшення застави, як на це наголошує прокурор, не вбачається.

За наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4