Провадження № 1-кс/742/971/24
Єдиний унікальний № 742/3456/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Прилуки

Слідча суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон марки Nokia, модель 610, IMEI1: НОМЕР_1 , із сім-карткою з номером НОМЕР_2 , власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000562 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

До Прилуцького РВП з письмовою заявою звернувся громадянин ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа близько 05 години ранку 04.06.2024, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що транспортний засіб був незачинений, проникла до транспортного засобу, легкового автомобіля, марки ВАЗ-2102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , коричневого кольору, який знаходився поблизу території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , яким в подальшому незаконно заволоділа.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за наступних обставин.

04 червня 2024 року, 05 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати транспортний у своїх цілях, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, всупереч волі власника, шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля ВАЗ-2102, р.н. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , та, не маючи будь якого права керувати чи володіти даним транспортним засобом, із застосуванням фізичної сили рук, викотив з АДРЕСА_2 , де в подальшому запустив його двигун та, рухаючись на ньому, зник з місця скоєння злочину, чим незаконно заволодів автомобілем, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В подальшому близько 12 год. 55 хв. останній був затриманий працівниками поліції в автомобілі, який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_3 .

04.06.2024 о 12 год. 55 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст.208 КПК та 04.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному заволодінні транспортним засобом,вчиненому повторно.

В подальшому час затримання останнього на підставі ч.3 ст.208 із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.233 і ст. 236 КПК України проведено обшук ОСОБА_5 , в ході якого вилучено: мобільний телефон марки Nokia модель 610 ІМЕІ1: НОМЕР_1 із сім краткою з номером НОМЕР_2 .

Мобільний телефон, вилучений у підозрюваного, на думку слідчого, несе в собі доказову базу, а саме: місце перебування останнього з моменту незаконного заволодіння транспортним засобом до моменту відшукання та затримання останнього, тому і звернувя до суду з відповідним клопотанням.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви, згідно з якими клопотання підтримали та просили провести розгляд без їх участі (а.п.21,22)

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання та матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Слідчою суддею встановлено, що в провадженні Прилуцького районного відділу поліції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000562 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (а.п.4).

Обставини, викладені у клопотанні підтверджуються копією рапорта (а.п.5), копією заяви (а.п.6-7), копією протоколу огляду місця події від 04.06.2024 (а.п.9-11, 12-14), копією протоколу допиту потерпілого від 04.06.2024 (а.п.7-8), копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.п.14-15), копією постанови про визнання та приєднання речових доказів (а.п.16).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, згідно з абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення; 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України (Речові докази).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Оскільки власник мобільного телефону не обмежував слідчому доступ до нього, слідчим не доведено, що накладення арешту є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також те, що мобільний телефон є об`єктом отриманим в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, то у задоволенні клопотання про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.98, 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.06.2024.

Слідча суддя ОСОБА_7