Справа № 405/657/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 22.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України є особою, що не має судимості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК Українита угоду від 30.01.2024 про визнання винуватості укладену між прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що холодна зброя відноситься до предметів обмежених в обігу та не може знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у грудні 2023 року перебував неподалік ринку автозапчастин «Клинцівський» в м. Кропивницькому, де на землі побачив предмет зовні схожий на ніж. За зовнішніми ознаками предмета ОСОБА_5 зрозумів, що він є холодною зброєю та в цей момент у нього виник умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , в порушення вимог п. п.1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими холодна зброя віднесена до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, забрав вищевказаний предмет, зовні схожий на ніж, який носив при собі до 21.01.2024, тобто до моменту вилучення працівниками поліції.

В подальшому, 21.01.2024 близько 17:00 год. неподалік міської лікарні №1 по вул. Ушакова в м. Кропивницькому працівниками Національної гвардії України зупинено ОСОБА_5 у якого, на поясі, виявлено та в подальшому під час огляду місця події вилучено предмет зовні схожий на ніж, який являється короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії - ножем мисливським загального призначення, промислового виготовлення.

Вказану холодну зброю ОСОБА_5 , в порушення вимог вищезазначених законів, носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно він у грудні 2023 року перебував неподалік ринку автозапчастин «Клинцівський» в м. Кропивницькому, де на землі побачив ніж, який підняв та забрав собі для власного користування. Після чого, 21.01.2024 близько 17:00 год. неподалік міської лікарні АДРЕСА_2 він був зупинений працівниками Національної гвардії України і у нього на поясі виявили та в подальшому вилучили зазначений ніж. У вчиненому розкаюється.

30.01.2024 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України , та надати стороні обвинувачення, суду достовірну та повну інформацію, що стосується інкримінованого йому обвинувачення, зокрема зазначити джерело походження холодної зброї, яка була у нього вилучена.

Сторони, враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття, ненастання тяжких наслідків, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» ОСОБА_5 одноразово в 2013 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст.89 КК України є особою, що не має судимості.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

З урахуванням наявності пом`якшуючої обставини - щирого каяття та відсутності обтяжуючих обставин, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, дій ОСОБА_5 спрямованих на розкриття вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторонами правомірно узгоджено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, встановленого в санкції ч.2 ст.263 КК України, із застосуванням ст.75 КК України та вважає за доцільне звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 30.01.2024 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1514,56 гривні підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст.374, 472-475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 30.01.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити узгоджене покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази:

- предмет, ззовні схожий на ніж, вилучений 21.01.2024 у ОСОБА_5 в ході огляду місяця події, який є короткоколинковою холодною зброєю колюче ріжучої дії ножем мисливським загального призначення, упакованого до пакету Експертної служби МВС України №0214978, переданого до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

- лазерний диск марки «MY MEDIA» формату DVD-R об`ємом 4,7 GB, на якому мається відеозапис з нагрудного відеорєстратора від 21.01.2024 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в Кропивницькій окружній прокуратурі.

- лазерний диск формату СD-R, на якому мається відеозаписи з нагрудних відеорєстраторів від 21.01.2024 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в Кропивницькій окружній прокуратурі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1514 /одну тисячу п`ятсот чотирнадцять/ гривень 56 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6