Справа № 148/1454/24
Провадження №11-сс/801/520/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

18.04.2013 Тульчинським р/с за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу в сумі 1020 грн.;

28.05.2015 Тульчинським р/с за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років п/в з встановленням іспитового строку на 2 роки;

07.09.2015 Тульчинським р/с за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 3 міс. арешту;

22.03.2016 Тульчинським р/с за ст. 185 ч.2, 70 ч. 4, 71 КК України до 3 років 2 міс. п/в;

17.05.2016 Тульчинським р/с за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 7 міс. п/в;

07.05.2020 Тульчинським р/с за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років п/в.

02.04.2024 обрано запобіжний захід «Домашній арешт» за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальний акт направлено до суду 12.04.2024 ;

04.04.2024 обрано запобіжний захід «Особисте зобов`язання» за ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальний акт направлено до суду 12.04.2024 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу мотивовано тим, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим слідством спосіб час та місці, не маючи відповідного дозволу, умисно, незаконно придбав та зберігав у невстановленому органом досудового розслідування місці до 17.06.2024, 1 (один) металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею схожий на корпус ручної гранати типу «Ф1» з маркуванням 20 1073977Т та циліндричний предмет до якого прикріплена зигзагоподібна пластина, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на УЗГРМ (запал) з маркуванням 41-77 УЗГРМ 583, які згідно висновку експерта в конструктивному поєднанні між собою - є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойового припасу.

Далі, ОСОБА_8 розуміючи, що оборонна осколкова ручна граната Ф-1 є бойовим припасом промислового виготовлення військового призначення та будь-які дії з вказаним предметом, без передбаченого законом дозволу є незаконними та протиправними, вирішив всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2020 року № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576 та вимог Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» її продати, тим самим збути бойовий припас.

Далі, ОСОБА_8 , з метою збуту бойового припасу домовився з особою під зміненими анкетними даними - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_3 , про продаж йому вищевказаного бойового припасу за грошові кошти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут бойового припасу ОСОБА_8 попередньо домовився з ОСОБА_10 про місце і час збуту, у невстановленому органом досудового розслідування місці 17.06.2024 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) забрав попередньо схований бойовий припас та переніс до домовленого з ОСОБА_11 місця та 17.06.2024 близького 18:00 год. по АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду в сумі 2500 гривень, умисно, незаконно збув ОСОБА_12 оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим слідством спосіб час та місці, не маючи відповідного дозволу, умисно, незаконно придбав та зберігав у невстановленому органом досудового розслідування місці до 21.06.2024, 2 (два) гранатометі постріли іноземного виробництва з наявними маркуваннями на них FUZE. PIBD М550 AMJ19B06-002 та в нижній частині МІ 18 ACN19A048-001, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності ВВТС ГУНП у Вінницькій області, належать до категорії «Небезпечний» та 8 (вісім) магазинів до автоматичної зброї типу АК споряджені патронами калібру 5,45 мм на яких наявні маркування 5,45 мм, в яких містились патрони калібру 5,45 мм в загальній кількості 243 (двісті сорок три) штуки.

Далі, ОСОБА_8 розуміючи, що, 2 (два) гранатометі постріли іноземного виробництва та 243 (двісті сорок три) патрони калібру 5,45 мм є бойовими припасами та будь-які дії з вказаним предметом, без передбаченого законом дозволу є незаконними та протиправними, вирішив всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2020 року № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576 та вимог Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» їх продати, тим самим збути бойові припаси.

Далі, ОСОБА_8 , з метою збуту бойових припасів домовився з особою під зміненими анкетними даними - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_3 , про продаж йому вищевказаних бойових припасів за грошові кошти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений па незаконний збут бойових припасів ОСОБА_8 попередньо домовився з ОСОБА_11 про місце і час збуту, у не встановленому органом досудового розслідування місці, 21.06.2024 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) забрав попередньо сховані 2 (два) гранатометні постріли іноземного виробництва та 8 (вісім) магазинів до автоматичної зброї типу АК споряджених 243 (двісті сорока трьома) патронами калібру 5,45 мм та переніс до домовленого з ОСОБА_11 місця та 21.06.2024 близького 17:15 год. по АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду в сумі 8000 гривень, умисно, незаконно збув ОСОБА_12 2 (два) гранатометі постріли іноземного виробництва з наявними маркуваннями на них FUZE. PIBD М550 AMJ19B06-002 та в нижній частині М118 ACN19A048-001, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності ВВТС ГУНП у Вінницькій області, належать до категорії «Небезпечний» та 8 (вісім) магазинів до автоматичної зброї типу АК споряджені патронами калібру 5,45 мм на яких наявні маркування 5,45 мм, в яких містились патрони калібру 5,45 мм в загальній кількості 243 (двісті сорок три) штуки.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2024 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на шістдесят днів, взявши під варту в залі суду. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з моменту затримання з 21.06.2024 по 19.08.2024 включно. Визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 60560,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

У випадку внесення застави, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та покласти наступні обов`язки:

-заборони залишати межі Тульчинського району, Вінницької області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

- здати до відповідних державних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Постановлене рішення мотивовано тим, що встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та осіб, які можуть бути допитані як свідки, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується матеріалами досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, рахуючи строк дії ухвали з моменту затримання.

Крім цього слідчий суддя врахував, що підозрюваному ОСОБА_8 02.04.2024 було обрано запобіжний захід «Домашній арешт» за ч.1 ст.263 КК України, обвинувальний акт направлено до суду 12.04.2024 та 04.04.2024 обрано запобіжний захід «Особисте зобов`язання» за ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальний акт також направлено до суду 12.04.2024, але останній для себе належних висновків не робить та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти громадської безпеки.

При обрані запобіжного заходу слідчий суддя вважав необхідним визначити розмір застави в межах, передбачених вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді стосовно його підзахисного ОСОБА_8 та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що наведені в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є лише припущенням сторони обвинувачення, які жодним чином не підтверджені.На думку захисника ухвала слідчого судді, є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушенням кримінального процесуального законодавства України.

Зазначає, що в підозрюваного наявне постійне місце проживання, на його утриманні перебуває батько, який є інвалідом І-ї групи, а тому до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_13 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За правилами 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що органи досудового розслідування підозрюють ОСОБА_8 , зокрема у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, які вчинені в умовах воєнного стану, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_8 не має стабільного доходу та постійного місця роботи, також не має стійких соціальних зв`язків, та стримуючих факторів, оскільки не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, лікарем-наркологом підозрюваному встановлено попередній діагноз: Розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання опіоїдів.

Окрім цього, установлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має непогашені та не зняті судимості за корисливі злочини, на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях№ 0000267 від 02.06.2019 та № 0000213 від 09.06.2020 за ч.3 ст.185 КК України, у Вінницькому міському суді Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000396 від 24.02.2024 за ч.1 ст.263 КК України, а у Шевченківському районному суді м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000038 від 27.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Зважаючи на особу підозрюваного, апеляційний суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та осіб, які можуть бути допитані як свідки, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_8 став менш суспільно небезпечним і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку під час розгляду даного кримінального провадження та буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не є підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Апеляційний суд зазначає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. У даному випадку суспільний інтерес полягає у охороні громадської безпеки в частині убезпечення від порушення правил обороту вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було правильно враховано усі ці обставини і правильно зроблено висновок про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. При цьому слідчим суддею також правильно визначено альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою у вигляді застави, розмір якої визначений у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Що стосується доводів захисника про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки на утриманні підозрюваного перебуває батько, який має інвалідність І-ї групи, то їх на переконання колегії суддів, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, перебування на утриманні підозрюваного батька, який має інвалідність І-ї групи, не стало стримуючим фактором у поведінці підозрюваного ОСОБА_8 від вчинення інкримінованого правопорушення.

Зрештою підстав для зміни обраного слідчим суддею запобіжного заходу за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 42-1 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4