Справа № 199/3458/24
ВИРОК

іменем України

23.07.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000236 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

03.04.2024 приблизно о 07:50 годині ОСОБА_2 їхав за кермом автомобіля «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , у другій полосі по АДРЕСА_1 , де попереду себе побачив автомобіль «Мерседес Спринтер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який виїхав з першої полоси на другу після висадки пасажирів з зупинки громадського транспорту «Парк Сагайдак» в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра.

Перебуваючи в зазначеному місці та в зазначений час ОСОБА_2 об`їхав на своєму автомобілі «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб автомобіль «Мерседес Спринтер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого був потерпілий ОСОБА_5 , при цьому притиснув його до узбіччя та, після зупинки обох транспортних засобів, ОСОБА_2 вийшов зі свого автомобіля «Kia Niro», д.н.з. НОМЕР_3 та підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який стояв поруч з водійськими дверима.

В цей момент у ОСОБА_2 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення легкого тілесного ушкодження раніше незнайомому йому водію автомобіля «Мерседес Спринтер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через недотримання, на думку ОСОБА_2 , правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5 .

Реалізовуючи вказаний кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та умисно наніс один удар головою в область обличчя останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток носу, забійної рани спинки носа, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більш як три тижні (21 день).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що 03.04.2024 о 07:30 годині ранку він їхав по проспекту Слобожанський у другій смузі, виїхав Спринтер з першої смуги на другу. Даний маневр маршрутки він сприйняв так, що водій його «підрізав». Далі він його об`їхав, зупинив його, заблокувавши рух. Водій маршрутки вийшов, почали розмовляти і під час розмови виникло непорозуміння і він наніс потерпілому удар своєю головою в область носу потерпілого. Далі потерпілий вдарив його у вухо, після чого вони трохи посперечались і він запропонував поїхати у тупик. Свій поступок мотивував тим, що внаслідок різкого маневру маршрутки він дуже перелякався, оскільки їхав у крайній лівій смузі, а потерпілий зупинився не у спеціально відведеному кармані, а на першій смузі руху і почав з неї об`їжджати іншу машину, між ними була дуже мала відстань, коли він здійснював маневр. На місці події медичну допомогу потерпілому не надавав, оскільки він її не потребував.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_2 , потерпілого, дослідивши письмові та речові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5 показав, що 03.04.2024 він вийшов на роботу близько 07:45 години ранку, їхав по маршруту 153. На проспекті ОСОБА_8 , почав виїжджати з «карману», де зупинка і в цей час інша машина почала його притискати до узбіччя. Він зупинився. З цього автомобіля вийшла людина, яка вдарила по дзеркалу на його двері. Він одразу зняв окуляри, зняв сумку, вийшов з автомобіля. Чоловік спитав його: « ОСОБА_9 ти дивишся?». Він сказав: «Ось стоїть камера «Безпечне місце», якщо він щось порушив - давайте викличемо поліцію». В салоні маршрутки було багато пасажирів, близько 14. Далі розмова щ обвинуваченим була ні про що, з його боку була проста агресія. Він зупиняв її як міг. У підсумку обвинувачений вдарив його головою у ніс. Він запропонував обвинуваченому проїхати у тупик маршрутки, оскільки в салоні сиділи люди. Обвинувачений не відповів у поїхав. Він приїхав у тупик, обвинуваченого там не було. На шляху до тупику у нього почала йти кров, пасажир надавала свою хустку її витирати. Зрозумів, що обвинувачений розрубив йому ніс. Він відразу поїхав у поліцію. Внаслідок перелому носа змінився звичайний устрій його життя. На наступний день після отримання травми він звернувся до лікарні, отримував медичну допомогу. Через здійснений ним маневр його не було притягнуто до адміністративної відповідальності, отже він не порушував правил дорожнього руху. Відповідно обвинувачений не мав підстав зупиняти його та тим більше бити у присутності пасажирів, яких він возить даним маршрутом біля 30 років. Йому емоційно тяжко і зараз, хоча вже пройшов певний час.

У відповідності до протоколу огляду предмету (диску з відеофайлом) від 03.04.2024 дізнавачем оглянуто диск з відеофайлами з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка охоплює проїзну частину просп. Слобожанський у місті Дніпрі.

На даному відео з лівої сторони стоять два мікроавтобуси білого кольору. Перший мікроавтобус стоїть, а через декілька секунд за першим мікроавтобусом виїжджає другий білий мікроавтобус та заїжджає на другу полосу, щоб об`їхати попереду стоячий перший мікроавтобус.

Потім на відео видно, як по другому ряду їде легковий автомобіль, який під`їжджає до другого мікроавтобусу та їде паралельно з ним, а потім, коли другий мікроавтобус об`їхав перший мікроавтобус, водій легкового автомобіля проїхав трохи попереду мікроавтобуса та підрізав його, повернувши на узбіччя, потім зупинив легковий автомобіль, при цьому водій другого мікроавтобусу також зупинився.

Далі на відео видно, як відчинились двері легкого автомобіля і з нього вийшов чоловік, який попрямував до водія мікроавтобуса, при цьому жестикулюючи та емоційно про щось кажучи. В цей момент водій мікроавтобуса знаходився за кермом з відчиненим вікном, а потім привідкрив та вийшов з салону мікроавтобуса до водія легкового автомобіля, між ними почалась розмова.

Потім на відео видно, як водій легкового автомобіля стоїть навпроти водія мікроавтобуса в безпосередній близькості та тримає за плечі водія мікроавтобуса, а потім своєю головою наносить один удар в обличчя водія мікроавтобуса, від цього удару водій мікроавтобуса відходить назад, а потім між ними виникає штовханина.

Потім на відео видно, як водій мікроавтобуса та водій легкового автомобіля розходяться, далі водій легкового автомобіля повертається до свого авто, сідає за кермо та їде прямо, а водій мікроавтобуса також сідає за кермо мікроавтобуса та продовжує рух по маршруту. На 07 годині 51 хвилині 42 секунді відео з даним інцидентом закінчується.

Даний відеозапис, який визнано речовим доказом, переглянуто у судовому засіданні.

У відповідності до протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстраційною таблицею від 05.04.2024 потерпілий ОСОБА_5 розповів та відтворив обставини завдання йому тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1008е від 11.04.2024 слідує, що у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток носу, забійна рана спинки носа, що спричинені від дії не менш одного удару тупого твердого предмету, яким могла бути й виступаюча поверхня голови нападника, в термін, на який вказує потерпілий, тобто 03.04.2024.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. Термін загоєння встановленої рани понад шість діб.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень виключає можливість їх виникнення як при самостійному падінні з висоти власного зросту, так і при падінні після надання тілу прискорення.

Тілесні ушкодження розташовані в місці доступному для спричинення власноруч, однак не характерні виникненням.

Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 05.04.2024 за участі потерпілого ОСОБА_5 .

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2024, потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених фотознімків 4 чоловіків впізнав на фото № 2 ОСОБА_2 , як чоловіка, який 03.04.2024 приблизно о 07:50 годині поруч із зупинкою громадського транспорту «Парк Сагайдак» спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстративною таблицею від 06.04.2024 слідує, що свідок ОСОБА_10 показала та розказала обставини завдання потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1009е від 11.04.2024 слідує, що механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 06.04.2024 за участю свідка ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстраційною таблицею до нього від 09.04.2024 слідує, що свідок ОСОБА_11 показав та розказав обставини завдання потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1010е від 11.04.2024 слідує, що механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 09.04.2024 за участі свідка ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2024 слідує, що свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених фотознімків 4 чоловіків впізнав на фото № 3 впізнав ОСОБА_2 , як чоловіка, який 03.04.2024 близько 07:50 години неподалік зупинки громадського транспорту «Парк Сагайдак» спричинив тілесні ушкодження водію маршрутного таксі № 153, а саме: наніс один удар головою в область обличчя (носу).

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування у формі дізнання та дослідженими в судовому засіданні.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно змісту обвинувального акта обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , визнано: щире каяття.

Проте суд вважає, що обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , не встановлено.

Суд не може віднести до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, його заяву про щире каяття у вчиненому, оскільки таке каяття за своїм змістом не є щирим, враховуючи те, що воно висловлене лише як бажання пом`якшити свою відповідальність за вчинене, оскільки ОСОБА_2 після вчинення у присутності пасажирів громадського транспорту маршрутного таксі та інших учасників дорожнього руху кримінального правопорушення, залишив місце події, після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не вжив дієвих заходів щодо відшкодування завданих ним збитків або усунення заподіяної ним шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне, закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, зі слів працює консультантом технологом у ТОВ «Форсаж», але підтверджуючих документів свого працевлаштування суду не надав, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

В межах кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Цивільний позивач ОСОБА_5 просив стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди цивільний позивач ОСОБА_5 обґрунтував тим, що внаслідок травми носа він пережив стрес та душевні страждання, відчуває постійні нервові переживання, стривоженість та дискомфорт, стали проявлятися емоційні спалахи, у нього виникає дратівливість, збудливість, погіршився сон. Після травми почалися внутрішні переживання.

Вказана вище моральна шкода обвинуваченим не відшкодована.

Цивільний позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Цивільний відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на цивільний позов, в якому позовні вимоги визнав частково та просив стягнути на користь цивільного позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Суд, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_5 , виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Суд дійшов висновку, що в результаті вчиненого кримінального правопорушення, під час якого обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи в громадському місці, у присутності інших учасників дорожнього руху та пасажирів маршрутного таксі № 153, яким керував потерпілий ОСОБА_5 , завдав останньому удар головою в ніс, спричинивши відкритий перелом кісток носу та забійну рану спинки носа, потерпілому ОСОБА_5 спричинена моральна шкода. Така шкода полягає у душевних, емоційних, моральних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку із спричиненням йому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тому моральна шкода підлягає відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_2 на підставі вимог ст. 1167, 1168 ЦК України.

Враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_5 , їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості суд вважає, що відповідно глибині душевних страждань потерпілого буде відповідати сума компенсації моральної шкоди у розмірі 30000 гривень.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 в іншій частині слід відмовити.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.

Задовольнити частково цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 в іншій частині.

Речовий доказ: CD-R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1