Справа № 138/982/24
Провадження №:1-кп/138/149/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000094 від 16.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, розлученої, з середньою спеціальною освітою, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2024 року близько 15 годин 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме у житловій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , у ході спільного вживання алкогольних напоїв із батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними виник конфлікт. У подальшому, того ж дня близько 16 години 00 хвилин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи агресивно налаштованою стосовно останнього, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю, свідомо бажаючи настання цих наслідків, взявши до рук та тримаючи у правій руці сокиру, нанесла один удар по правій частині голови ОСОБА_6 завдавши тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя на час їх утворення. Після чого, ОСОБА_6 доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 32/10 від 25.03.2024 у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: відкритий (рана м`яких тканин) вдавлений перелом кісток лобної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа, з уламковими переломами правої та лівої носових кісточок, без суттєвого зміщення, які утворились від одноразової дії тупого предмета квадратної форми, яким міг бути і обух сокири, можливо 15.02.2024т під час самозахисту та належать: відкритий (рана м`яких тканин) вдавлений перелом кісток лобної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа, до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні до життя на час його утворення, згідно п. 2.1.3 а, б «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», а уламкові переломи правої та лівої носових кісточок, без суттєвого зміщення, до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб, але менше 21 доби, згідно п. 23.1 А «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала та пояснила, що 15.02.2024 біля початку 15 год. до хати, де вона проживає разом з батьком та сином прийшов ОСОБА_7 , а згодом всі разом почали вживати горілку. Близько 20-21 год. обвинувачена з ОСОБА_8 вийшли на вулицю курити. Перед цим з батьком ніякого конфлікту не було, однак йому здалось, що ОСОБА_7 хоче залишитись у них ночувати, хоча ОСОБА_9 нічого такого не чула. Коли обвинувачена разом зі свідком захотіли повернутись до хати, то двері вже були зачиненими. Остання постукала і батько відчинив, тримаючи при цьому в руках ніж (кинджал), яким спробував нанести удар ОСОБА_7 в живіт, трохи поранивши його. ОСОБА_8 встиг схопити табурет, що стояв на вулиці і наніс удар батькові, вибивши ніж з руки та закинувши його в город. Батько повернувся в хату за сокирою та потім наніс нею удар ОСОБА_7 по голові, розсікши шкіру. Останній вибіг на вулицю за табуретом і вже в хаті наніс ним удар батьку по голові. Батько побіг, однак вона вибила сокиру з рук, підняла її та нанесла обухом сокири один удар ОСОБА_6 дещо збоку та ззаду в праву частину голови. Батько після цих ударів знепритомнів та упав на підлогу. На голові в нього була кров в місці удару, а з носа текла кров, оскільки перенісся йому зламав ОСОБА_7 . Обвинувачена пішла за молоком для дитини і набрала дружину ОСОБА_10 та розповіла про дану подію. Остання викликала швидку допомогу, яка згодом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відвезла до лікарні. Обвинувачена зазначила, що коли батько біг з сокирою, то кричав «Зарубаю!». Колись у 2018-2019 рр. ОСОБА_6 розбив ОСОБА_11 та її мамі голову металевим совком. Тоді кримінальну справу вів Патраліца. ОСОБА_4 боялась, що батько знову може вдарити її по голові. Наголосила, що коли він п`яний, то агресивний. У скоєному щиро розкаялася, зазначивши, що з батьком на даний час вже примирилась.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 15.02.2024 в гості до нього та його дочки ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_7 , з яким вони розпивали горілку. ОСОБА_12 та донька виходили на вулицю курити, а онук залишався гратись у будинку. Потерпілий сварився, що вони часто ходять курити та запускають холод до хати. Згодом почув, що при розмові з обвинуваченою ОСОБА_7 сказав, що хоче вдарити ОСОБА_13 . ОСОБА_6 взяв ножа (кинджал) для різки свиней аби налякати ОСОБА_7 і виходячи на вулиці на порозі будинку отримав від останнього удар табуретом в обличчя. Куди саме подівся ніж не пам`ятає. Потім потерпілий боровся з ОСОБА_14 у коридорі, під час бійки знову отримав від останнього удар стільцем в обличчя. Більше ніяких подій того дня не пам`ятає, в тому числі хто брав до рук сокиру і як ОСОБА_4 вдарила його. Зазначив, що колись бив доньку разом з дружиною, але без ножа та сокири, лише металевим совком. Не пам`ятає, що 15.02.2024 кричав: «Уб`ю». з огляду на ушкодження у ОСОБА_14 припускає, що міг спробувати завдати йому удару ножем в живіт, як той розповів суду. Зазначив, що з донькою на даний час примирився, будь-яких претензій морального та матеріального характеру немає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 його друзі, до яких він прийшов в гості в лютому 2024 року біля 14 год., де розпивав з ними самогон. В той день з ОСОБА_4 виходив на перекур, а потерпілий в цей час з середини зачинив двері. Вони стукали, ОСОБА_13 відчинив двері уже з ножем в руках і спробував вдарити свідка в лівій бік під ребра, пробивши одяг та шкіру. В цей час ОСОБА_7 схопив табурет і вдарив ним Толю по обличчю та вирвав ніж з рук, викинувши його у бур`ян. Свідок почав себе оглядати та зайшов до хати аби показати ОСОБА_6 ушкодження, які він йому спричинив, але останній тричі накинувся на свідка з сокирою на виході з кімнати в коридор. Свідок відбивав удари двічі, а третій не зміг і отримав удар обухом по голові. ОСОБА_4 в цей час сиділа з дитиною в кімнаті. Свідок вийшов на вулицю за табуретом і коли повернувся, то потерпілий стояв з сокирою в руках спиною до нього, а обличчям до ОСОБА_15 та дитини. Будь-яких слів ОСОБА_16 не говорив, сокира була в опущеній руці. Потерпілий почувши, що свідок зайшов до кімнати, розвернувся до нього, однак ОСОБА_7 одразу вдарив його табуретом в ліву частину обличчя аби той не встиг знову його вдарити сокирою. ОСОБА_17 в цей момент вирвала у Толі сокиру з рук. В цей момент ОСОБА_18 розвернувся аби піти в іншу кімнати, але ОСОБА_17 стоявши трохи позаду і праворуч від нього, завдала один удар обухом сокири тому по голові. В цей момент ОСОБА_16 вже нікому не загрожував і від даного удару одразу упав. ОСОБА_17 хотіла його ще бити, але свідок її зупинив і вони пішли далі розпивати спиртні напої. Чорнокнижний полежав трохи на підлозі, піднявся і ліг в кімнаті, в яку направлявся. Під час бійки усі виражались словами брутальної лайки. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонувала співмешканці свідка та все розповіла, після чого та викликала медиків.

Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 та показань потерпілого і свідка, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується наступними доказами:

рапортом ст. інспектора-чергового Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2024, в якому вказано, що 15.02.2024 о 21 год. 48 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до приймального відділення КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» доставлено ОСОБА_6 з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма (а. с. 41 т. 1);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.02.2024, в якому вказано, що ОСОБА_6 просить вжити заходів до своєї доньки ОСОБА_4 , яка 15.02.2024 в стані алкогольного сп`яніння нанесла йому один удар сокирою в праву частину голови, після чого він втратив свідомість (а. с. 42 т. 1);

протоколом огляду місця події від 15.02.2024 з фототаблицями, згідно якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час огляду було виявлено та вилучено сокиру із дерев`яним руків`ям, ніж із чорною рукояткою, наволочку від подушки з плямами бурого кольору, змив зі слідів бурого кольору виявлених неподалік вхідних дверей в будинку, змив зі слідів бурого кольору із виявлених в кімнаті будинку неподалік ліжка, дерев`яну табуретку (а. с. 43-51 т. 1);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2024 з компакт-диском з відеозаписом слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_7 розповів, як обвинувачена ОСОБА_4 15.02.2024 нанесла удар обухом сокири по голові своєму батьку ОСОБА_6 (а. с. 57-61 т. 1);

повідомленням директора КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» Могилів-Подільської міської ради № 01/01-05-381 від 16.02.2024 ОСОБА_19 , в якому зазначено, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 15.02.2024 з діагнозом: «Важка ВЧМТ, багато-уламкового тисненого перелому правої лобної кістки з права» (а. с. 62 т. 1);

протоколом обстеження ОСОБА_6 від 15.02.2024, в якому зазначено, що в останнього встановлено КТ-ознаки ВЧМТ, багатоуламкового втисненого перелому правої лобної кістки справа, з розповсюдженням лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа, з пошкодженням цілісності м`яких тканин на рівні лобної ділянки справа, з набряком та інфільтрацією; уламкових переломів правої та лівої носових кісточок, суттєвого зміщення, з набряком, інфільтрацією м`якої тканинносоорбітальної ділянки обох сторін та підшкірною емфіземою на цьому рівні; пневмоцефалії; ознак оболонкових та внутрішньомозкових гематом головного мозку не визначається (а. с. 63 т. 1);

медичною картою стаціонарного хворого № 1453/143 на ім`я ОСОБА_6 з протоколом дослідження від 15.02.2024 (а. с. 64-69 т. 1);

висновком експерта № 19/8 від 16.02.2024, в якому вказано, що на підставі судово-медичної експертизи медичної картки № 1453/153 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стаціонарного хворого хірургічного відділення Могилів-Подільської ОЛІЛ, та беручи до уваги дані обставини випадку вказаних в постанові, дійшов до такого підсумку: у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: відкритий (рана м`яких тканин) вдавлений перелом кісток лобної кістки справ, який утворився від одноразової дії тупого предмета квадратної форми, яким міг бути і обух сокири, можливо 15.02.2024 року під час самозахисту, та належить до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні до життя на час його утворення, згідно п. 2.1.3 б «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (а. с. 70-71 т. 1);

висновком експерта № 23 від 23.02.2024, в якому зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (а. с. 72-73 т. 1);

висновком експерта № 231 від 23.02.2024, в якому зазначено, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (а. с. 74-75 т. 1);

висновком експерта № 232 від 23.02.2024, в якому зазначено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютининами анти-А за ізосерологічною системою АВО (а. с. 76-77 т. 1);

висновком експерта № 233 від 26.02.2024, в якому зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи О ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 230 від 23.02.2024). Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 231 від 23.02.2023). Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютининами анти-А за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 232 від 23.02.2024). В плямах на наволочці, вилученої при ОМП (об`єкт 1), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені ізогемаглютинини анти-А та анти-В, антигени А та В не встановлені. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає походження її як від потерпілого ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_4 . Походження крові у вказаному об`єкті від ОСОБА_7 виключається (а. с. 78-79 т. 1);

висновком експерта № 234 від 26.02.2024, в якому зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи О ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 230 від 23.02.2024). Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 231 від 23.02.2023). Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютининами анти-А за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 232 від 23.02.2024). В плямі зі змивом РБК з підлоги кімнати неподалік ліжка, вилученому при ОМП (об`єкт 1), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені ізогемаглютинини анти-А та анти-В, антигени А та В не встановлені. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає походження її як від потерпілого ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_4 . Походження крові у вказаному об`єкті від ОСОБА_7 виключається (а. с. 80-81 т. 1);

висновком експерта № 235 від 26.02.2024, в якому зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи О ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 230 від 23.02.2024). Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 231 від 23.02.2023). Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютининами анти-А за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта № 232 від 23.02.2024). В плямі зі змивом РБК з підлоги біля підлоги до будинку, вилученому при ОМП (об`єкт 1), встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені ізогемаглютинини анти-А та анти-В, антигени А та В не встановлені. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає походження її як від потерпілого ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_4 . Походження крові у вказаному об`єкті від ОСОБА_7 виключається (а. с. 82-83 т. 1);

висновком експерта № 74 від 07.03.2024, в якому зазначено, що згідно «Висновку експерта» № 230 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 231 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 232 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При дослідженні ножа, вилученого з домоволодіння АДРЕСА_1 : на клинку об`єкт 1) та на руків`ї (об`єкт № 2) встановлено наявність крові людини, статева належність якої не встановлена в зв`язку з непридатністю клітинних елементів крові (лейкоцитів) для даного виду цитологічного дослідження. При визначенні групової наледжності крові в об`єкті № 1 (на клинку) та об`єкті № 2 (на руків`ї) був встановлений антиген Н, що може визначити О (І) групу крові ізосерелогічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отриманні результати та групову характеристику осіб, що проходять по справі, походження плям крові на клинку (об`єкт № 1) та на руків`ї (об`єкт № 2) може бути від будь-якої однієї чи кількох осіб з групою крові О (І), в тому числі від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_4 не виключається (а. с. 8487 т. 1);

висновком експерта № 76 від 19.03.2024, в якому зазначено, що згідно «Висновку експерта» № 230 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 231 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 232 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При дослідженні дерев`яного табурету (об`єкти № 1, 2, 4) встановлена наявність крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена в зв`язку з відсутністю (в мікропрепаратах) клітинних елементів крові зі збереженими та придатними для цитологічного дослідження драми. При визначенні групової належності виявлених слідів крові був виявлений антиген Н, що визначає О (І) групу крові ізосерологічної системи АВО. Таким чином, виявлені сліди крові можуть походити від будь-якої особи (осіб) з групової крові О (І), в тому числі як від ОСОБА_6 (за рахунок антигену Н), так і від ОСОБА_4 (за рахунок антигену Н). При дослідженні дерев`яного табурету (об`єкт № 3) наявність крові не встановлена (а. с. 88-92 т. 1);

висновком експерта № 75 від 15.03.2024, в якому зазначено, що згідно «Висновку експерта» № 230 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 231 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 232 від 23.02.2024 відділення судово-медичної імунології відділу експертизи речових доказів Вінницького обласного бюро СМЕ: Кров ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При дослідженні плям на сокирі, вилучені з домоволодіння АДРЕСА_1 (об`єкт № 1, 3, 4) встановлена наявність крові людини чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої був виявлений антиген Н, що може визначити О (І) групу крові ізосерелогічної системи АВО. При дослідженні мікропрепаратів з об`єктів № 1, 3, 4 знайдені епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена в зв статева належність яких не встановлена в зв`язку з відсутністю серед них епітеліоцитів зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами. Таким чином, враховуючи отримані результати та групову і статеву характеристику осіб, що проходять по справі, походження слідів крові на сокирі з домоволодіння АДРЕСА_1 , може бути від будь-якого одного чи кількох чоловіків з групою крові О (І) ізосерелогічної системи АВО, в тому числі як від ОСОБА_6 , 23.07.1963 не виключається. При дослідженні плям на сокирі (об`єкт № 2) наявності крові не встановлено (а. с. 93-96 т. 1);

протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2024 з компакт-диском з відеозаписом слідчої дії, згідно якого підозрювана ОСОБА_4 в присутності свого захисника ОСОБА_5 розказала та показала, де саме знаходилась 15.02.2024 та як нанесла удар по голові обухом від сокири своєму батькові ОСОБА_6 (а. с. 99-103 т. 1);

протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2024 з компакт-диском з відеозаписом слідчої дії, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 розказав та показав, де саме знаходився 15.02.2024 та як ОСОБА_4 нанесла йому удар по голові обухом від сокири своєму (а. с. 104-107 т. 1);

висновком експерта № 32/10 від 25.03.2024, в якому зазначено, що на підставі судово-медичної експертизи підсумку експерта № 19/8 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вивчення медичної картки № 1453/153 стаціонарного хворого хірургічного відділення Могилів-Подільської ОЛІЛ на його ім`я та беручи до уваги дані обставини випадку вказаних в постанові, дійшов до такого підсумку: у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: відкритий (рана м`яких тканин) вдавлений перелом кісток лобної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа, з уламковими переломами правої та лівої носових кісточок, без суттєвого зміщення, які утворились від одноразової дії тупого предмета квадратної форми, яким міг бути і обух сокири, можливо 15.02.2024 під час самозахисту, та належать: відкритий (рана м`яких тканин) вдавлений перелом кісток лобної кістки справа з розповсюдженням лінії перелому на велике крило клиновидної кістки справа, до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні до життя на час його утворення, згідно п. 2.1.3, а, б «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», а уламкові переломи правої та лівої носових кісточок, без суттєвого зміщення, до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти дів, але менше 21 доби, згідно п. 2.1.3 а «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (а. с. 109-110 т.1);

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000094 від 16.02.2024, в якому зазначено, що 15.02.2024 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що його донька ОСОБА_4 спричинила йому тілесні ушкодження. В ході опрацювання вказаного виклику встановлено, що ОСОБА_4 умисно заподіяла тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 , перевищивши межі необхідної оборони (а. с. 11 т. 1);

картою амбулаторного медичного огляду № 39 від 16.02.2024, згідно якої на підставі клінічного огляду і лабораторних досліджень у ОСОБА_4 встановлено алкогольне сп`яніння (а. с. 117 т. 1).

Тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченої та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 85, 94 КПК України, вказані всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_4 не судима і вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучена, має на утриманні малолітнього сина, не працює, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталася (а. с. 118 т. 1).

Обставинами, що пом`якшують її покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні малолітнього сина.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який її пробачив та його провокаційну протиправну поведінку, яка й призвела до злочину, а також вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 все ж можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, якщо остання протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, початок іспитового строку необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Згідно ст. 174 КПК України слід скасувати арешт на вилучене майно.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 63, 65-67,75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 174, 349 ч. 3, 368-370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк на 2 (два) роки та покласти на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 17 червня 2024 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.02.2024 на дерев`яний саморобний табурет, сокиру з дерев`яною ручкою та металевий ніж з пластиковою ручкою чорного кольору, які згідно квитанції № 261 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищивши їх; наволочку білого кольору зі слідами РБК, яка згідно квитанції № 252 знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищивши її.

Два змиви РБК, зразки крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які згідно квитанції № 252 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1