Справа № 639/1059/23
Провадження № 1-кп/639/130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2023 за №0000030, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, останній раз 24.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, 24.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та не відбувши покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, і маючи не зняту та не погашену встановленому законом порядку судимість вчинив кримінальне правопорушення-злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 04.12.2022 приблизно о 10 годині 00 хвилин перебуваючи в приміщенні кафе «Сходинки», що знаходиться поряд із платформою №12 автобусного терміналу, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 147, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , який мав при собі барсетку із штучної шкіри, всередині котрої знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy A51, грошові кошти у сумі 800 гривень.

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_4 у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_6 , спочатку прослідував разом із ОСОБА_4 до ОСОБА_8 ,та в подальшому підійшов до нічого не підозрюючого ОСОБА_4 , та, відчуваючи безкарність за раніше вчинений злочин, діючи умисно,повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, використовуючи фактор несподіванки, зненацька для останнього ривком зірвав належну йому барсетку із штучної шкіри, вартість якої в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, в якій знаходились мобільний телефон Samsung Galaxy A51, грошові кошти у сумі 800 гривень.

Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення-злочину ОСОБА_6 покинув та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 5800 гривень, а саме: мобільний телефон вартістю 5000 гривень та грошові кошти у сумі 800 гривень.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним.

09.01.2023 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в супермаркеті «РОСТ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 140, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 , 1969 року народження, який знімав грошові кошти в банкоматі «Ощадбанк» на першому поверсі вищевказаного супермаркету.

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на здійснення розбійного нападу із застосуванням насильства з метою заволодіти майном ОСОБА_5 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , спочатку прослідував за ОСОБА_5 до багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наблизившись до нього позаду, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи фактор несподіванки, зненацька для останнього наніс удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 від чого останній впав вперед на асфальт, в наслідок чого ОСОБА_6 з лівого плеча потерпілого зняв барсетку чорного кольору із штучної шкіри, всередині котрої перебували грошові кошти в розмірі 1 000 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , пропуск на завод «Турбоатом» та банківські картки.

Таким чином, згідно висновку судово-медичної експертизи №09-50/2023 від 23.01.2023 у ОСОБА_5 має місце тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча у вигляді багатоуламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням та підвивихом у плечовому суглобі не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижнів (21 день) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості (згідно п.п. 2.2.1.«а», «б», «в», 2.2.2., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення-злочину ОСОБА_6 покинув та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки, а саме: грошові кошти у сумі 1000 гривень.

Крім того, 09.01.2023, приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в супермаркеті «РОСТ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 140, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 , 1969 року народження, який знімав грошові кошти в банкоматі «Ощадбанк» на першому поверсі вищевказаного супермаркету.

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на здійснення розбійного нападу із застосуванням насильства з метою заволодіти майном ОСОБА_5 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , спочатку прослідував за ОСОБА_5 до багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наблизившись до нього позаду, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи фактор несподіванки, зненацька для останнього наніс удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_5 від чого останній впав вперед на асфальт, діючи відкрито, шляхом вільного доступу заволодів барсеткою чорного кольору із штучної шкіри, всередині котрої перебували грошові кошти в розмірі 1 000 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , пропуск на завод «Турбоатом» та банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_9 , та яка відповідно до примітки ст. 358 КК України є офіційним документом.

За таких обставин ОСОБА_6 , діючи відкрито, реалізуючи злочинний умисел, незаконно заволодів, шляхом скоєння розбійного нападу, заволодів банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_9 , яка перебувала у власності потерпілого, з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходились на рахунку банківської карти.

Після цього ОСОБА_6 з вказаним офіційним документом, виданим на ім`я ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне для викрадення офіційного документу, тобто банківської карти AТ «Ощадбанк», які є офіційним документом.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково.

Повідомив, що він перебував на Холодній Горі біля «Терміналу» разом з іншим чоловіком, ім`я якого ОСОБА_6 не пам`ятає, однак був раніше з ним знайомим декілька разів спілкувались на ОСОБА_10 , вживали разом алкогольні напої. Цей чоловік (середнього зросту, темненький, середньої тілобудови) розповідав ОСОБА_6 , що він колишній «АТОшнік» і мав посвідчення «тероборони» - він показував це посвідчення іншим людям, отримував від них гроші й жив за рахунок цих грошей.

Через деякий час на Холодній Горі біля «Терміналу» біля «наливайки», назву якої ОСОБА_6 не пам`ятає, вони зустріли раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_4 , який був явно у стані сильного алкогольного сп`яніння і в нього на плечі була сумка світлого кольору. Познайомившись з ОСОБА_4 , вони втрьох зайшли до цієї «наливайки», де почали разом вживати алкогольні напої. Через деякий час вони втрьох вийшли з «наливайки» на вулицю «перекурити», а потім разом пішли вниз по вулиці, назву якої ОСОБА_6 не пам`ятає. ОСОБА_6 на незначний час відійшов уліво від них, а коли знов підійшов, по побачив як його знайомий «АТОшнік» почав задавати ОСОБА_11 якісь питання та показувати посвідчення «тероборони». Після цього ОСОБА_6 знову відійшов усторону і бачив як його знайомий «АТОшнік» пішов далі вниз по вулиці, а ОСОБА_11 деякий час ішов за ним. Хвилин через тридцять ОСОБА_6 біля тієї ж «наливайки» знов зустрів його знайомого « ОСОБА_12 », який розповів що відбулось, показав документи (паспорти) на ім`я ОСОБА_11 та хотів їх викинути. Однак ОСОБА_6 сказав, що не треба викидати ці документи, взяв їх та заніс до «наливайки», показав барменці ОСОБА_13 і запитав чи знає вона цю людину. Христина сказала, що начебто він схожий на їх клієнта і ОСОБА_6 попросив віддати ці документи власнику, на що ОСОБА_13 погодилась. Через декілька днів ОСОБА_6 заходив до цієї «наливайки» і барменка йому розказала, що той чоловік приходив разом із працівниками поліції і забрали документи.

У справі є два свідки, які кажуть, що не знайомі з ОСОБА_6 , однак вони добре знайомі. Одного свідка звуть ОСОБА_14 на прізвисько « ОСОБА_15 », який є наркозалежним і перебуває на метадоновій програмі, а другий свідок це цивільна дружина ОСОБА_16 . На прохання іншого наркозалежного знайомого ОСОБА_6 передав ОСОБА_16 « ОСОБА_15 » три телефони (два сенсорних і один на кнопках), а не один, як зазначено в матеріалах справи, на що останній дав таблетки метадону і гроші.

Своє обвинувачення за цим епізодом вважає безпідставним та не обґрунтованим.

Щодо іншого епізоду обвинувачення ОСОБА_6 повідомив, що того вечора (точну дату не пам`ятає) він разом із його знайомим перебував у супермаркеті «РОСТ» на ОСОБА_10 . Він побачив чоловіка на підпитку, якого тримали під руки охоронці супермаркету. Цей чоловік тримав у руках 1000 гривень і у ОСОБА_6 виник умисел заволодіти цими грошима. Як згодом стало відомо це був ОСОБА_5 . ОСОБА_6 підійшов до них і запропонував допомогти. У ОСОБА_5 на обличчі, зокрема на переносиці, уже були подряпини, однак синців або гематом на його обличчі ОСОБА_6 не бачив. ОСОБА_5 не дуже хотів, щоб йому допомагали, однак усеж-таки він разом із ОСОБА_6 вийшли із супермаркету і дійшли до трамвайної зупинки. На ОСОБА_5 через плече була одягнута «барсетка». ОСОБА_5 сказав, що йому більше не треба допомагати і пішов сам, однак ОСОБА_6 наздогнав його і запропонував довести до дому. Ще в супермаркеті ОСОБА_6 побачив, що 1000 грн ОСОБА_5 поклав у кишеню штанів і коли вони переходили через дорогу ОСОБА_6 засунув руку у ліву кишеню штанів ОСОБА_5 і дістав 1000 грн та дві банківські картки. ОСОБА_5 цього не помітив. Коли вони перейшли дорогу, то ОСОБА_6 ще трохи провів ОСОБА_5 у бік метро до кіосків, а потім зупинився і ОСОБА_5 пішов далі один. Через декілька днів однією із цих банківських карток ОСОБА_6 безуспішно намагався розрахуватись за товар, після чого цю та другу банківську картки він викинув. ОСОБА_5 ОСОБА_6 не бив і жодних тілесних ушкоджень йому не завдавав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначав про безпідставність та недоведеність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 187 КК України, а також про наявність підстав для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності лише за ч. 1 ст. 357 КК України.

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначав про безпідставність обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України - відкритого викрадення його майна (грабежу), оскільки сумку з належними йому речами з нього зняв не ОСОБА_6 , а другий «чорненький» хлопець, і до ОСОБА_6 він жодних претензій не має.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що потерпілий ОСОБА_9 є його батьком, йому 77 років, він переніс два інсульти, майже не пересувається і майже не розмовляє, а тому прибувати в судові засідання і давати покази не зможе. Крім цього, надавши відповідні пояснення та обґрунтування, зазначив, що він хоч і не бачив обличчя нападника в момент безпосереднього нападу, однак переконаний, що розбійний напад на нього, а також викрадення наявних у нього грошей та банківських карток здійснив саме обвинувачений ОСОБА_6 .

Найважливішими засадами кримінального провадження є, в тому числі верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, що закріплено в статті 7 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессере і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року, Європейський суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150 п.253).

На підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_4 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану) стороною обвинувачення надано і в судовому засіданні безпосередньо досліджено:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.01.2023, відповідно до якого оперуповноважений СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області прийняв усну заяву від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який власноручно (про що наявні підписи ОСОБА_4 ) у протоколі зазначив, що 04.12.2022 приблизно о 08-30 год він перебував на ОСОБА_10 (на Терміналі), де відкритим шляхом невідомий йому чоловік заволодів його барсеткою та втік у невідомому напрямку. В барсетці був телефон, зарядка, паспорт України, закордонний паспорт, гаманець з 800 грн, телефон чорного кольору НОМЕР_2 ;

- рапорт оперуповноваженого СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 12.01.2023, відповідно до якого в ході відпрацювання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом кримінального провадження №0000030 за ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 повідомив, що 04.12.2022 близько 09-00 год він вчинив грабіж до раніше невідомого громадянина, забравши в нього чорну сумку, в якій знаходились мобільний телефон Samsung A51 чорного кольору, паспорт громадянина України, закордонний павспорт та грошові кошти у розмірі 800 грн. Після чого 06.12.2022 близько 08-00 год продав мобільний телефон ОСОБА_17 за 2000 грн;

- явку з повинною, написаною 12.01.2023 власноруч ОСОБА_6 , відповідно до якої 04.12.2002 приблизно о 09-00 год він перебував біля станції метро «Холодна Гора», біля «наливайки» на «Терміналі», з якої вийшов чоловік і він почав з ним спілкуватись. Цей чоловік був напідпитку. Вони постояли біля метро, а потім разом пішли вниз по вул. Розторгуївській. Підійшовши до початку вул. Григоровської вони зупинились. У чоловіка на плечі була сумка і ОСОБА_6 попросив віддати йому цю сумку, однак той відмовився і ОСОБА_6 легко смикнув сумку і забрав її. Після цього ОСОБА_6 швидким шагом пішов через Григорівське шосе у бік «Терміналу» 23 платформи. Відкривши сумку, ОСОБА_6 побачив там паспорти, які заніс в «наливайку» барменці Кристині і сказав їй, що знайшов паспорти біля «наливайки». Крім цього, він знайшов у сумці телефон Samsung (чорного кольору). Пройшовши далі по терміналу до магазину «Київський», він зустрів раніше знайомого йому чоловіка на ім`я « ОСОБА_14 » та запропонував йому купити цей телефон, той запропонував 1500 грн. Після цього ОСОБА_6 продав телефон і пішов за своїми потребами, гроші витратив на продукти тощо;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2023 з фототаблицями до нього за участі потерпілого ОСОБА_4 , який у присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 впізнав особу під № 1- ОСОБА_6 як особу, яка відкрито заволоділа його майном;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.01.2023 з фототаблицями до нього за участі свідка ОСОБА_20 , згідного якого вона впізнала особу під № 3- ОСОБА_6 ;

- висновок експерта №114 М від 02.02.2023 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню №0000038, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Самсунг А51» чорного кольору, зазначеного в постанові про призначення експертизи станом на 04.12.2022 складає 5000 грн.

Разом із цим потерпілий ОСОБА_11 , будучи у судовому засіданні попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомив, що 04 грудня у проміжок часу з 09 по 11 год коли він приїхав на «Термінал», то до нього підійшло двоє хлопців, представились міліціонерами, хотіли перевірити документи. Один із хлопців зняв з нього сумку і втік, а обвинувачений ОСОБА_6 залишився разом із ним. В сумці був телефон Самсунг А51, зарядка для телефона, 800 грн, банківські картки, на яких не було грошей, і паспорти.

На запитання прокурора потерпілий ОСОБА_11 уточнив, що до того, як він приїхав на «Термінал», він вживав алкогольні напої з другом, а потім, коли познайомився із цими хлопцями на «Терміналі» також випили з ними по 100 грамів алкоголю. Потім ці хлопці відвели його за «Термінал» до гаражів показали якісь червоні «корочки» і там почали обшукувати на наявність у нього наркотиків. ОСОБА_6 також показував якусь червону «корочку» однак ОСОБА_4 не дивився, що саме було написано в тих корочках. Обшукував другий хлопець. ОСОБА_6 розповідав ОСОБА_4 , що з цим хлопцем він також нещодавно познайомився і не знав його раніше. ОСОБА_11 не має претензій до ОСОБА_6 , оскільки сумку з телефоном та грошима з нього зняв другий хлопець, який втік, а ОСОБА_6 ніяких речей у нього не забирав і нікуди не тікав.

Під час досудового розслідування він також давав покази, що хлопців було двоє і коли він у Жовтневому райвідділку поліції писав заяву, то зазначав, що хлопців було двоє. Потім приблизно через 2 тижні його знов викликали до райвідділку, де видали викрадені у нього документи (паспорти), а про телефон сказали, що ще розшукують. Після цього, четвертого або п`ятого січня його знов викликали до райвідділку, оскільки було затримано того другого хлопця, який зірвав з нього сумку і ОСОБА_4 його опізнав. Присутній у судовому засіданні чоловік ОСОБА_6 це інший хлопець, який у день події залишився з ОСОБА_4 і ніяких речей у нього не забирав, а тому ОСОБА_4 до ОСОБА_6 ніяких претензій не має і заперечує проти притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

За клопотанням прокурора потерпілий ОСОБА_4 був повторно допитаний у судовому засіданні, при цьому ОСОБА_4 також був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Під час повторного допиту потерпілий ОСОБА_4 повторив надані ним показання під час першого допиту у судовому засіданні, однак при цьому повідомив, що ОСОБА_6 зняв з нього сумку і втік у невідомому напрямку.

На запитання захисника ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_4 уточнив, що він щойно помилився і наполягав на тому, що до ОСОБА_6 він претензій не має, а сумку з нього зняв другий хлопець, який був разом із ними.

На запитання обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 повторив, що він щойно помилився, підтвердив, що до ОСОБА_6 він претензій не має, а сумку з нього зняв другий «темненький» хлопець, який був разом із ОСОБА_6 . Крім цього ОСОБА_4 вибачився перед ОСОБА_6 , за те що він помилився і вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка зняла сумку.

На запитання прокурора потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що 5 хвилин тому, коли він казав, що ОСОБА_6 зняв з нього сумку він помилився. З нього зняв сумку другий хлопець, який був разом із ОСОБА_6 .

На запитання головуючого потерпілий ОСОБА_4 також підтвердив, що до ОСОБА_6 він претензій не має, а сумку з нього зняв другий хлопець, який був разом із ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомила, що вона працювала барменом у кафе на АДРЕСА_2 . До неї підійшов ОСОБА_6 (він є їх клієнтом, заходив декілька разів на тиждень) і сказав, що знайшов 2 паспорти (закордонний паспорт та паспорт громадянина України). ОСОБА_21 подивилась ці паспорти вони були на ім`я ОСОБА_4 і впізнала з фотографії у паспорті, що це також їх клієнт. ОСОБА_6 попросив їх передати власнику і ОСОБА_22 погодилась та залишила ці паспорти у себе. Через декілька днів ці паспорти забрав знайомий ОСОБА_6 , яких ОСОБА_21 неодноразово бачила разом. ОСОБА_6 приносив паспорти один, точної дати ОСОБА_21 не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 повідомив, що одного разу (точної дати він не пам`ятає) до нього підійшов ОСОБА_6 і запропонував купити у нього мобільний телефон Самсунг чорного кольору. ОСОБА_23 купив телефон і подарував його дружині ОСОБА_24 , яка згодом продала цей телефон. З обвинуваченим ОСОБА_6 . ОСОБА_23 візуально знайомий бачив кілька разів, оскільки поживають на одному району.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомила, що її цивільний чоловік ОСОБА_23 подарував їй мобільний телефон Самсунг А 51 чорного кольору без сім-картки та «збитий» до заводських налаштувань. Жодних записів, фото або відео файлів від попереднього власника у телефоні не було. Вона деякий час використовувала цей телефон, а потім продала біля ломбарду «Скарбниця» якомусь військовослужбовцю за 5000 грн. Чоловік казав, що він придбав його у ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомила, що працює продавцем у магазині «Посад» на вул. Волонтерська, 74 у м. Харкові. ОСОБА_6 вона знає візуально він декілька разів приходив до магазину, де вона працює. У січні до магазину прийшов ОСОБА_6 (більш точної дати вона не пам`ятає), скупився приблизно на 240 гривень, хотів розрахуватись карткою «Ощадбанку», однак йому вибилась «відмова», оскільки на картці було недостатньо коштів. ОСОБА_6 залишив товар і пішов з магазину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 повідомив, що обвинуваченого ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_4 він не знає. В день події він перебував в «наливайці» та випивав. Жодних відомостей з приводу обставин цієї справи йому не відомо. Наступного дня «оперативники» «по старим його грішкам» викликали до 16-го райвідділу, дали підписати якісь бумаги, які ОСОБА_25 не читав, але підписав. При цьому в райвідділку його запевнили, що «суддя його дьоргать не буде».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила, що була понятою під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_4 (за результатами якої складено відповідний протокол від 12.01.2023). У кімнаті було чотири чоловіка, завели ОСОБА_4 , який указав на ОСОБА_6 , як на особу, яка причетна до його пограбування.

Від допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_19 прокурор відмовився.

Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку про недоведеність в ході судового провадження достатніми належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_4 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Оскільки явка з повинною є по суті позасудовими показаннями, то в силу положень ч. 4 ст. 95 КПК вона не може бути визнана допустимим доказом у справі. Така правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 359/6489/13-к (провадження № 51-865 км18).

З огляду на викладене суд визнає недопустимими доказами явку з повинною ОСОБА_6 від 12.01.2023 та рапорт оперуповноваженого СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 12.01.2023 щодо отриманої в ході відпрацювання ОСОБА_6 за фактом кримінального провадження №0000030 за ч. 4 ст. 186 КК України.

З аналогічних міркувань щодо безпосереднього сприймання показань, надаючи оцінку даним протоколу пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2023 з фототаблицями до нього за участі потерпілого ОСОБА_4 (який у присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 впізнав особу під № 1- ОСОБА_6 як особу, яка відкрито заволоділа його майном) та наданим у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 щодо непричетності ОСОБА_6 до відкритого викрадення його майна (грабежу), суд, навіть з урахуванням показань свідка ОСОБА_18 (яка не була очевидцем вчиненого щодо ОСОБА_4 злочину) про те, що ОСОБА_4 , під час проведення 12.01.2023 слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання, указав на ОСОБА_6 , як на особу, яка причетна до його пограбування, надає перевагу саме показаннями потерпілого ОСОБА_4 , наданим ним у судовому засіданні, оскільки останній, будучи попередженим у судовому засіданні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, разом із обвинуваченим ОСОБА_6 були єдиними із усіх допитаних у судовому засіданні осіб очевидцями вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і як під час первинного допиту у судовому засіданні, так і під час його повторного допиту за клопотанням прокурора повідомляв про непричетність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину, оскільки сумку з нього зняв другий «чорненький» хлопець, який був разом із ОСОБА_6 , і під час досудового розслідування він повідомляв, що хлопців було двоє.

Такі надані у судовому засіданні показання потерпілого ОСОБА_4 повністю узгоджуються із наданими у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він особисто бачив, як його знайомий «АТОшнік» «чорненький» (з яким вони разом із ОСОБА_4 перед вчиненням злочину вживали алкогольні напої) зняв з ОСОБА_4 сумку і зник у невідомому напряму.

Жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не був очевидцем інкримінованого ОСОБА_6 відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_4 .

З урахуванням вищезазначеного, зокрема наполегливих показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , який був очевидцем вчиненого щодо нього злочину, суд приходить до переконання, що дані протоколу прийняття усної заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 12.01.2023 (в якому не зазначено ОСОБА_6 , як особу, що вчинила злочин), показання свідків про отримання від ОСОБА_6 належних потерпілому ОСОБА_4 мобільного телефона і документів (два паспорти) та висновок експерта №114 М від 02.02.2023 щодо вартості викраденого мобільного телефону марки «Самсунг А51» - оцінюючи їх у сукупності з іншими доказами - не можна визнати достатніми доказами вчинення саме ОСОБА_6 відкритого викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_4 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а тому ОСОБА_6 необхідно визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Разом із цим, ураховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_6 його вини у викраденні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 вчинення нападу на ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, в умовах воєнного стану, його винуватість у цій частині обвинувачення доводиться дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- даними рапорту ст. інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 09.01.2023, відповідно до якого 09.01.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 257. Фабула ЄО: 09.01.2023 о 19:59 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.01.2023 о 19:58 за адресою: АДРЕСА_1 , 10-15 хв тому невідомий чоловік вдарив у обличчя та забрав барсетку в якій були пенсійне посвідчення, перепустка на завод Турбоатом, банківські картки ПриватБанк, Ощадбанк, УкргазБанк. Прикмети: на вигляд до 30 років, зріст 185 см, середньої тілобудови. Особливих прикмет не запам`ятав. Одягнений у темний одяг. Побіг у напрямку ст. м. Холодна Гора. Заявник ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_5 просить органи Національної поліції прийняти міри до невстановленої особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження та здійснила крадіжку барсетки, в якій знаходились кредитні картки, посвідчення УБД і перепустка на завод;

- даними протоколу огляду місця події від 09.01.2023 з фототаблицями до нього, відповідно до яких було оглянуто місце події за адресою АДРЕСА_1 ;

- даними висновку експерта №09-50/2023 від 23.01.2023, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого у ОСОБА_5 мають місце наступні тілесні ушкодження:

закрита травма правого плеча у вигляді багатоуламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням та підвивихом у плечовому суглобі;

синець у лівій навколоочній ділянці;

множинні садна у ділянці проекції правої надбрівної дуги, у лобній ділянці ліворуч, на спинці носу практично на всьому протязі.

Закрита травма правого плеча утворилась внаслідок локальної ударної дії тупого твердого предмету або від удару о такий, при цьому індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились. Синець та садна утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синець - за механізмом удару або удару-стиснення, садна - за механізмом тертя-ковзання.

Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки вищевказаних тілесних ушкоджень, вони могли бути отримані у строк вказаний у постанові. Закрита травма правого плеча у вигляді багатоуламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням та підвивихом у плечовому суглобі не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості (згідно п.п. 2.2.1.«а», «б», «в», 2.2.2., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N?б МОЗ України від 17 січня 1995 року).

За ступенем тяжкості синець та садна викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N?6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Показання ОСОБА_5 , що викладені у «Протоколі допиту потерпілого» від 10 січня 2023, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

- даними протоколу слідчого експерименту від 12.01.2023 та додатком до нього відеозаписом цього слідчого експерименту), проведеного за участі потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив та показав, що 09.01.2023, рухаючись по вул. Полтавський Шлях 123 додому, почув, що позаду хтось його наздоганяє. Не встигнувши повернутись, щоб подивитись хто наздоганяє, та коли незнайомий чоловік, обходячи з лівого боку майже порівнявшись з потерпілим, наніс один удар кулаком, який прийшовся у ділянку носу та лівого ока потерпілого, внаслідок чого останній впав на асфальт, при цьому вдарившись правим плечовим суглобом та лобною ділянкою з права та носом. Після цього нападник вихватив у потерпілого барсетку і втік.

- даними висновку експерта №09-51/2023 від 23.01.2023, за результатами проведення судово-медичної експертизи за матеріалами справи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження:

закрита травма правого плеча у вигляді багатоуламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням та підвивихом у плечовому суглобі;

синець у лівій навколоочній ділянці;

множинні садна у ділянці проекції правої надбрівної дуги, у лобній ділянці ліворуч, на спинці носу практично на всьому протязі.

Закрита травма правого плеча утворилась внаслідок локальної ударної дії тупого твердого предмету або від удару о такий, при цьому індивідуальні особливості діючої поверхні якого не відобразились.

Синець та садна утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синець - за механізмом удару або удару-стиснення, садна - за механізмом тертя-ковзання.

Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки вищевказаних тілесних ушкоджень, вони могли бути отримані у строк вказаний у постанові.

Закрита травма правого плеча у вигляді багатоуламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням та підвивихом у плечовому суглобі не е небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров?я понад 3-х тижнів (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 «а», «б», «в», 2.2.2., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N?6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

За ступенем тяжкості синець та садна викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N?6 МОЗ України від 17 січня 1995).

Показання ОСОБА_5 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 12 січня 2023, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

- даними протоколу огляду предмету від 13.01.2023 та додатком до нього, відповідно до якого проведено огляд диску CD-R із записами. Безпосередньо на диску знаходиться: 4 відеозаписи з магазину «РОСТ», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський лях, 140.

На відеозаписі із надписом «NVR_eh1_main 2648_3323 dav», розмір 191 МБ, відображено ескалатор супермаркету «РОСТ», який веде на 2 поверх до продуктових рядів.

19:26:50 09.01.2023 відеозапис починається.

19:27:29 09.01.2023 потерпілий ОСОБА_5 підіймаючись по ескалатору на 2 поверх падає на ескалаторі, в цей момент до нього підбігають працівники супермаркету «РОСТ», щоб підняти його.

19:28:11 09.01.2023 піднявшись на 2 поверх, ОСОБА_5 знову впав, поруч із ним перебувають співробітники «РОСТ» тримають його під руки, поруч із виходом з ескалатора.

19:29:19 09.01.2023 на 2 поверсі, біля виходу з ескалатора перебуває ОСОБА_5 разом із працівниками супермаркету «РОСТ», які надають допомогу ОСОБА_5 , в цей момент до зазначеної групи людей підходить чоловік в сіро-блакитній куртці, на голові капюшон, та починає розмову із працівниками супермаркету «РОСТ».

19:30:22 09.01.2023 невідомий громадянин в сіро-блакитній куртці з капюшоном на голові бере під руки ОСОБА_5 та направляється з ним по ескалатору внизу до виходу із супермаркету.

На відеозаписі «XVR_ch16_main_3238_331.dav», розмір 20,7 МБ, вихідні дані: камера 15 дата 09.01.2023 19:32 37. Зображено перший поверх супермаркету «РОСТ», та підйом на ескалатор. Двоє чоловіків, один із яких потерпілий ОСОБА_5 , спускаються на ескалаторі з 2 поверху на перший поверх, при цьому ведуть бесіду. Трохи зупинившись збоку поруч із ескалатором, чоловіки продовжують спілкуватись. Невідомий чоловік у сіро-блакитній куртці вказує ОСОБА_5 кивком голови у бік виходу із супермаркету та направляється у бік виходу, при цьому ОСОБА_5 киває згоду та прямує за ним. О 19:32:59 двоє чоловіків видять з об`єктиву камери.

Відеозапис закінчується 19.33.31.

На відеозаписі «002_R_ 18dav», розмір 19 МБ, вихідні дані: камера 02-D2, дата 09.01.2023 19:30:24. Приблизно о 19:30:27 в правому верхньому углу з`являється невідомий чоловік із ОСОБА_5 , який починає з ним спілкуватись декілька секунд та починає рух до виходу, при цьому показуючи ОСОБА_5 напрямок до виходу. Двоє чоловіків виходять з супермаркету «РОСТ» через рухомі двері.

На відеозаписі «001_R_ 35.dav», розмір 5,62 МБ, вихідні дані: камера 01-D2, дата 09.01.2023 19:30:39. Зображено вихід із супермаркету «РОСТ», а саме рухомі двері. О 19:30:51 в об`єктив камери потрапляють двоє чоловіків, один із яких ОСОБА_5 , рухається позаду невідомого чоловіка, в сіро-блакитній куртці у напрямку сходинок, які ведуть до тротуару.

Відеозапис закінчується на 19:31:03.

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.01.2023 з фототаблицями до нього за участі потерпілого ОСОБА_5 , згідного якого він упізнав особу під № 1 - ОСОБА_6 ;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 02.02.2023 та додатком до нього - випискою по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_9 за період з 09.01.2023 по 02.02.2023.

- наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомив, що 09 січня 2023 року, десь після 19-ї години, він пішов до супермаркету «РОСТ Холодногірський» на Холодній Горі, де у банкоматі зняв гроші зі свої пенсійної банківської картки. Коли піднімався на другий поверх на ескалаторі у нього запаморочилась голова і він впав. Коли його підняли, то він побачив раніше незнайомого йому обвинуваченого ОСОБА_6 , який нав`язливо пропонував йому допомогти відвести додому, однак ОСОБА_5 відмовився. Коли ОСОБА_5 виходив із супермаркета, то ОСОБА_6 нав`язливо хапав його за руку і пропонував довести додому, однак ОСОБА_5 знов відмовився від його допомоги і сам пішов через дорогу (вул. Полтавський Шлях), при цьому бачив, що ОСОБА_6 пішов за ним. Коли ОСОБА_5 був біля будинку №123 по вул. Полтавський Шлях, то почув позаду себе кроки, потім удар в голову, від якого він впав на землю, а потім відчув, як з нього знімають «барсетку». Коли ОСОБА_5 отямився, то піднявся з землі, пішов додому та викликав поліцію.

На запитання прокурора потерпілий ОСОБА_5 уточнив, що коли він виходив із супермаркету то бачив, що ОСОБА_6 йде за ним. Коли перейшов на протилежну сторону дороги, то там вже не було освітлення діяв режим світломаскування. Обличчя особи, яка ударила його в голову у темряві він не бачив, однак, враховуючи, що поруч нікого не було, і розуміючи, що не випадково щойно ОСОБА_6 настійливо та неодноразово пропонував ОСОБА_5 провести його до дому, а також те, що ще на освітленій ділянці місцевості ОСОБА_5 бачив, як ОСОБА_6 йшов за ним, тому потерпілий ОСОБА_5 переконаний, що напав на нього та зняв «барсетку» саме ОСОБА_6 , хоча й не може цього стверджувати, оскільки не бачив обличчя нападника в момент безпосереднього нападу.

Удар ОСОБА_5 було завдано ззаду в обличчя. «Барсетка» на ОСОБА_5 була одягнута через плече на праву сторону. У «барсетці» були кредитна картка «Привтбанку», дві пенсійні картки «Ощадбанку» - одна його, а друга його батька потерпілого ОСОБА_9 (на якій не було грошей), картка електронна перепустка на завод, посвідчення учасника бойових дій. Від працівників поліції йому відомо, що з цих банківський карток була зафіксована спроба зняти грошові кошти.

Гроші, які зняв у супермаркеті в банкоматі він поклав у кишеню, або в «барсетку» точно не пам`ятає. У супермаркеті ОСОБА_5 стало погано, ймовірно, через те, що в нього впав тиск у ного таке інколи буває. Від супермаркету до місця нападу було не більше 100 метрів. Перехожих поруч не було. На обличчі у нього було розсічення брові, яке він, ймовірно, отримав під час падіння на ескалаторі у супермаркеті, та синець під оком, який з`явився після удару кулаком в голову. Також він під час падіння на землю від удару в голову отримав перелом плеча.

На запитання захисника ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_5 уточнив, що перелом плеча він не мін отримати від падіння на ескалаторі в супермаркеті, оскільки сильний біль у плечі він відчув саме після падіння на землю після удару нападника в голову.

- наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_26 , який повідомив, що працює охоронцем у супермаркеті «РОСТ Холодногірський».

У день події він стояв на касовій зоні. Йому було передано по рації, що до супермаркету зайшов відвідувач ймовірно у стані алкогольного сп`яніння. Як стало відомо згодом це був ОСОБА_5 ОСОБА_26 зустрів його вже на ескалаторі другого поверху і в цей час підійшов обвинувачений ОСОБА_6 та сказав, що це його знайомий і він допоможе йому дійти до дому. ОСОБА_26 з іншим охоронцем супроводили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до виходу із супермаркету на першому поверсі.

ОСОБА_6 тримав ОСОБА_5 під руку. ОСОБА_26 бачив як ОСОБА_5 і ОСОБА_6 почали переходити через дорогу. ОСОБА_5 йшов хитаючись попереду, а ОСОБА_6 поруч приблизно на відставні пів метра. ОСОБА_26 бачив як вони дійшли до середини дороги, потім пішов займатися своєю роботою. Події відбувались близько 19-ї години, на вулиці вже було темно. Світло від супермаркету освітлювало вулицю до дороги.

Приблизно через годину до супермаркету повернувся потерпілий ОСОБА_5 з працівниками поліції, які почали з`ясовувати обставини події. ОСОБА_5 тримався за голову і казав що його хтось вдарив по голові.

ОСОБА_26 не бачив щоб ОСОБА_5 падав у супермаркеті або щоб йому хтось надавав допомогу.

- наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_27 , який повідомив, що працює охоронцем у супермаркеті «РОСТ Холодногірський»

У вечірній час на початку 2023 року (точну дату він не пам`ятає) він стояв на вхідній групі і побачив як до супермаркету зайшов чоловік сильно похитуючись, ймовірно у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки згідно із чинним законодавством заборонено перебувати у громадських місцях у стані алкогольного сп`яніння, тому завданням охорони супермаркету було вивести таку особу із супермаркету.

ОСОБА_27 наздогнав цю особу вже на другому поверсі супермаркету біля ескалатору. Як йому стало згодом відомо це був ОСОБА_5 . ОСОБА_27 пояснив ОСОБА_5 , що в такому стані не слід перебувати в супермаркеті. ОСОБА_5 був напідпитку, однак в адекватному стані, не буянив. У цей час до них підійшов інший чоловік, сказав, що це його знайомий і він допоможе йому дістатись до дому. Цей чоловік присутній у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 . Вони всі разом спустились на перший поверх і ОСОБА_5 з ОСОБА_6 вийшли на вулицю. Що з ними відбувалось на вулиці ОСОБА_27 не спостерігав, оскільки був зайнятий його безпосередньою роботою.

Через деякий час ОСОБА_5 повернувся до супермаркету, у нього на голові та обличчі була кров. ОСОБА_5 розповів, що його вдарив той чоловік, який виводив його із супермаркету. Згодом приїхали працівники поліції і розпочали встановлювати обставини справи.

Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, потерпілого та свідків на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.

Показання потерпілого ОСОБА_5 мають логічний послідовний характер, повністю підтверджуються іншими доказами, які наведені вище (показання свідків, дані проколів слідчих дій, відеозаписи, що містяться на CD-R диску з камер відео спостереження, висновки експертів).

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він витягнув гроші і банківські картки із кишені потерпілого ОСОБА_5 коли той переходив дорогу (вул. Полтавський Шлях) спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_26 про те, що під час переходу через дорогу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходились на відстані один від одного.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 та позицію сторони захисту суд вважає способом захисту обвинуваченого з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені дії у повній мірі.

Враховуючи те, що навіть сам обвинувачений не заперечував факту заволодіння ним грошовими коштами та банківськими картками, а також показання потерпілого та свідків, дані, які містять протоколи слідчих дій, висновки експертиз, відеозаписи, що містяться на CD-R диску, суд визнає ці докази належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить поза розумним сумнівом, що зазначеними грошовими коштами та банківськими картками ОСОБА_6 заволодів саме під час розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до примітки ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Також, згідно Закону України Про інформацію: документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі; Закон України Про обов`язковий примірник документів: документ матеріальна форма одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на папері, магнітній, кіно-, фотоплівці, оптичному диску або іншому носієві.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за цим епізодом та кваліфікує його дії:

за ч. 4 ст. 187 КК України як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану;

за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий:

1) 25.09.2014 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 15.05.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Звільнений від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016;

3) 07.12.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі;

4) 15.02.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 19.01.2021 звільнений умовно-достроково на строк 7 місяців 4 дні,

5) 24.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Обставини, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд виходить з того, що згідно рекомендацій, викладених в п. 4 Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. Суди, зокрема, можуть не визнавати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Згідно з приписами ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до Примітки 1 до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

З огляду на викладене, а також те, що суд дійшов висновку про необхідність визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд не бере до уваги доводи сторони обвинувачення про необхідність урахування такої обставин, яка згідно з п. 1. ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, як «вчинення злочину особою повторно».

Крім цього, суд не може визнати наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття, оскільки під поняттям «щире каяття» як пом`якшуючої обставини розуміють обставину, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочинів).

Матеріали справи не містять даних про те, що під час досудового розслідування або суді ОСОБА_6 виявляв бажання виправити ситуацію, що склалася, спокутувати перед потерпілим свою провину, відшкодувати спричинену шкоду, а сам факт часткового визнання ним своєї провини у вчинених кримінальних правопорушеннях не можна визнати щиросердним каяттям, у якості обставини, пом`якшуючої його покарання, у розумінні положень ст. 66 КК України. Така правова позиція збігається зі сталою практикою Верховного Суду.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер та ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (вчинив, зокрема, особливо тяжкий злочин проти власності, поєднаний із насильством щодо потерпілого,в умовах воєнного стану), особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення тяжких злочинів проти власності, після ухвалення щодо нього 24.11.2022 обвинувального вироку за вчинення злочинів проти власності належних висновків для себе не зробив та вчинив нові умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, тому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі, а тому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 4 ст. 187 КК України, та у виді обмеження волі - в межах санкції за ч. 1 ст. 357 КК України, застосувавши положення ст. 70-72 КК України, та відсутність правових підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_6 , попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2023 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Належні докази щодо розміру процесуальних витрат по справі у матеріалах кримінального провадження відсутні. Посилання у супровідних листах ФОП ОСОБА_28 на адресу СВ ВП№1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській обл. (а.с. 144) про те, що: «Вартість висновку 566,31 грн підлягає сплаті» суд не вважає належним підтвердженням розміру процесуальних витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією майна.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.11.2022 та остаточно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою з 12.01.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- диск CD-R із 4 відеозаписами з камер відеоспостереження супермаркету «РОСТ» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1