Справа № 296/500/24
Вирок

Іменем України

15 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003406 від 07.11.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джурин Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 близько 14 год. 10 хв водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 2.1. а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та в порушення вимог пункту 2.9. а) ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно-справним автомобілем ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині вулиці Великої Бердичівської зі сторони вулиці Шевченка в напрямку вулиці Гагаріна в м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом по проїзній частині вказаної вулиці, в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_4 у порушення вимог пунктів 2.3. б), 12.3., 18.1. ПДР України, проїжджаючи перехрестя вулиць Велика Бердичівська та Довженка в м. Житомирі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташовується поблизу будинку № 54 по вул. Великій Бердичівській та позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не враховував дорожню обстановку та не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул. Велика Бердичівська в межах пішохідного переходу зліва на право відносно руху автомобіля та не зупинив транспортний засіб, не залишився на місці пригоди, не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілому та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національно поліції.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: садна, підшкірної гематоми та забійної рани на голові, забою лобних часток головного мозку; саден та забійної рани на обох нижніх кінцівках; закритої тупої травми правої верхньої кінцівки: багатоуламкового перелому голівки плечової кістки в ділянці її хірургічної та анатомічної шийок з переходом на діафіз кістки, косого перелому середньої третини плечової кістки та верхньої частини променевої кістки. Дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги 2.3. б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими:

- п. 2.3 б) ПДР «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 12.3 ПДР «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 18.1 ПДР «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_4 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3.б), 12.3, 18.1., ПДР України знаходяться у причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Крім того, 07.11.2023 близько 14 год. 10 хв, після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, поставивши пішохода ОСОБА_5 в небезпечний для життя стан, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог підпунктів «а», «г», «д» пункту 2.10 ПДР, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, залишив без допомоги пішохода ОСОБА_5 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у небезпечному для життя стані й був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, та на керованому ним транспортному засобі з місця пригоди зник, залишивши потерпілого на проїзній частині поблизу будинку № 54 вулиці Великої Бердичівської, без допомоги, при цьому маючи реальну можливість надати йому допомогу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій.

ОСОБА_4 пояснив, що у власності має автомобіль ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Посвідчення водія у нього не має. В той день 07.11.2023 року він, знаходячись у м. Житомир, вживав спиртні напої, чарки 4-5, після чого поїхав додому у Вінницу. Раніше він їздив тією ж дорогою до Вінниці, дорога йому була відома. В момент події, він не одразу побачив потерпілого, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_5 та не залишився на місці пригоди, оскільки злякався. Допомогу потерпілому не надав. Два рази дзвонил на 102 та повідомляв, що в нього вкрали автомобіль. Матері своїй сказав теж, що у нього вкрали автомобіль. На наступний день він з`явився в поліцію і зізнався у всьому. Гроші на лікування для потерпілого скинув його матері на картку. Потерпілий претензій до нього не має.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, покарання просить винести на розсуд суду.

Відповідно до вимог процесуального законодавства судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі, просив суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які ОСОБА_4 визнав у судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Тому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують ОСОБА_4 як особу.

Суд вважає пред`явлене обвинувачення доведеним, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження; за ч.1 ст.135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала у небезпечному для життя стані й позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_4 , належать до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, є військовослужбовцем призваним за мобілізацією, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має багато відзнак, подяк, за місцем проживання також характеризується позитивно, раніше не судимий.

Разом з тим, з урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, особи винного та негативних наслідків для здоров`я потерпілого, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цього порушення та поведінку після вчинення злочину (ненадання допомоги потерпілому безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення), суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Верховним Судом у постанові від 16.02.2023 у справі №748/479/20 зазначено, що суд, прерогативою якого є призначення покарання, «зв`язаний» системою покарань, і не може відступати від неї. Якщо додаткове покарання безпосередньо передбачене в санкції Особливої частини КК України, то порядок його призначення залежить від особливостей конструкції цієї санкції. У випадку, коли додаткове покарання передбачається як обов`язкове до призначення, то це вже вирішено самим законодавцем, який, створюючи таку ж санкцію, тим самим покладає на суд обов`язок призначити додаткове покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб з-поміж резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2023 року на автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змиву із зовнішньої ручки відкриття водійської двері «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; змиву із коробки перемикання передач автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; змиву із внутрішньої ручки відкриття водiйської двері «ЗА3-DAEWOO» p/н НОМЕР_2 : запаховий слід з місця водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; жестяну банку (без рідини) сірого кольору з надписом «Revo», пластикову пляшку та пластиковий стаканчик; чохол чорного кольору з рульового керма автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; дві куртки; телефон темного кольору «Redmi», підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів на досудовому розслідуванні на загальну суму 7173 грн 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі на покарання у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 7173 грн 70 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.11.2023 на автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змиву із зовнішньої ручки відкриття водійської двері «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; змиву із коробки перемикання передач автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; змиву із внутрішньої ручки відкриття водiйської двері «ЗА3-DAEWOO» p/н НОМЕР_2 : запаховий слід з місця водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; жестяну банку (без рідини) сірого кольору з надписом «Revo», пластикову пляшку та пластиковий стаканчик; чохол чорного кольору з рульового керма автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; дві куртки; телефон темного кольору «Redmi» скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «ЗА3-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_4 , гаманець коричневого кольору, папку синього кольору в якій наявні медичні документи, чохол чорного кольору з рульового керма автомобіля марки «ЗА3-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дві куртки, телефон темного кольору ««Redmi»» повернути власнику;

- змив із зовнішньої ручки відкриття водійської двері; змив із коробки перемикання передач; змив із внутрішньої ручки відкриття водійської двері, запаховий слід з місця водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» р/н НОМЕР_2 ; жестяну банку (без рідини) сірого кольору з надписом «Revo», пластикову пляшку та пластиковий стаканчик знищити;

- компакт-диск DvD-R формату залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1