Провадження №1-кс/447/1083/24
Справа №447/1953/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000125 від 13.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,-

встановив:

Слідчим відділенням відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 13.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, з приводу вчинення ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

11.07.2024 ОСОБА_4 затримано за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та повідомлено про підозру .

Згідно інформаційної довідки № 372413183 від 02.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості про власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Згідно довідки про склад сім`ї виданої відділом державної реєстрації виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 03.04.2024 №1424, співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 15.01.2001, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Слідчий СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій клопотання підтримав та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Клопотання слідчого про арешт майна подано згідно вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальну відповідальність за злочин передбачений ч.2 ст.307 КК України передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Нормами ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна підозрюваних, слідчим суддею враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні , вбачається, що арешт квартири підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є необхідним для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.307 КК України, оскільки наявні ризики його відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Задоволити клопотання.

Накласти арешт на майно підозрюваних ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1