Справа № 481/1928/23
Провадж.№ 1-кп/481/10/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави в кримінальному провадженні по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

Встановив:

В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

08.06.2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва була винесено ухвала про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05.08.2023 року та визначенням застави в розмірі 260 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (697 840 гривень).

12.06.2023 року ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 697 840 гривень з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, 18.12.2023 року, до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва про продовження ОСОБА_4 обов`язків, як особі відносно якої було внесено заставу.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.12.2023 року клопотання задоволене.Продовжено, до 24 лютого 2024 року, покладені ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва обов`язки на ОСОБА_4 .

Після 24.02.2024 року від прокурора клопотань про продовження обов`язків не надходило.

26.02.2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави заставодавцям в порядку ч.11 ст.182 КПК України, у зв`язку із тим, що строк дії запобіжного заходу закінчився 24.02.2024 року. З клопотанням про продовження запобіжного заходу ніхто не звертався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 залишила вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Вислухав думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 182 КПК України на заставодавця покладаються обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчим суддею відповідно до вимог ст. 183 КПК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак з моменту внесення за обвинуваченого ОСОБА_4 застави до нього фактично застосовано запобіжний захід застава згідно ч. 4 ст. 202 КПК України , строк дії якої законодавством не визначено і вирішується при винесені остаточного рішення по суті справи .

Діючим КПК України передбачено, що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашній арешт визначаються судом на строк не більше 60 днів. Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Матеріали провадження не містять будь-яких доказів щодо наявності підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді застави.

Право вирішення питання щодо повернення застави, після закінчення строку досудового розслідування належить виключно суду першої інстанції. Питання повернення застави вирішується в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків.

Окрім того, сутність застави полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення судового розгляду і являється «стимулом» для належної поведінки особи, що притягається до кримінальної відповідальності, однак не засуджена.

Вимога клопотання про повернення застави є такою, яка суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави. Тому дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Отже, твердження обвинуваченого, що запобіжний захід - застава припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, та закінченням обов`язків, передбачених заставою, на який їх було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, судовий розгляд кримінального провадження триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцям.

А тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави слід відмовити, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 202, 331 КПК України, суддя

Постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з моменту оголошення.

В повному обсязі ухвала проголошена 03.05.2024 року о 14 :30 год.

Суддя