Справа № 157/583/24
Провадження №1-кп/157/107/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за №0000159, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у ніч з 16 на 17 лютого 2024 року (точної дати та часу ході досудового розслідування не встановлено), діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, керуючись єдиним умислом, корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з неогородженої території нежилого домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , умисно таємно викрав належні ОСОБА_6 вживані 18 (вісімнадцять) листів 8 хвильового азбестоцементного шиферу розміром 113х175 см вартістю 2219 гривень 94 копійки, перенісши їх через дорогу на територію свого домогосподарства, що розташоване по сусідству за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядився чужим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 надано суду угоду про визнання винуватості, що укладена 22 квітня 2024 року між прокурором, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , з другої сторони, за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди. Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнення останнього від відбування цього покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, угоду про визнання винуватості підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, стягнути з останнього процесуальні витрати за проведення судових експертиз, речові докази: 18 листів шиферу повернути потерпілій, пару вживаного чоловічого взуття повернути обвинуваченому, гіпсовий зліпок низу взуття знищити.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засідання угоду про визнання винуватості підтримав, просив угоду затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановлення мінімального іспитового строку.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, із змісту письмової заяви вбачається, що вона угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим підтримує, і просить кримінальне провадження розглянути у її відсутності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 надано прокурору 22 квітня 2024 року письмову згоду на укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, займається домашнім господарством.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, про що не заперечив у судовому засіданні прокурор.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися у тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4

Узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування цього покарання з випробуванням відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які належить покласти на обвинуваченого, суд враховує вищезазначені дані про його особу, поведінку в ході розкриття злочину та характер обвинувачення, вартість викраденого майна, і доходить висновку, що ОСОБА_4 достатньо та необхідно визначити мінімальний іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, виходячи з наданих прокурором доказів, у розмірі 5679 грн 60 коп.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: вживані 18 листів азбестоцементного 8 хвильового шиферу, кожен розміром 113 х 175 см, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , належить повернути потерпілій, пару вживаного чоловічого взуття чорного кольору (спецпакет PSP224997), що згідно з квитанцією № 604 від 22 лютого 2024 року передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 , гіпсовий зліпок сліду низу взуття (поміщений у паперовому коробку, знаходиться у камері схову речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області) знищити.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року на вищезазначені речі необхідно скасувати.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2024 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5679 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази: вживані 18 листів азбестоцементного 8 хвильового шиферу, кожен розміром 113 х 175 см, повернути потерпілій ОСОБА_6 , пару вживаного чоловічого взуття чорного кольору - ОСОБА_4 , гіпсовий зліпок сліду низу взуття знищити.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 лютого 2024 року на вживані 18 листів азбестоцементного 8 хвильового шиферу, кожен розміром 113 х 175 см, вживану пару чоловічого взуття чорного кольору, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1