Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 511/1564/18
Провадження № 1-кп/499/20/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

29 квітня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 (далі також представник потерпілого), обвинуваченої ОСОБА_5 (далі також обвинувачена, особа) та її захисника адвоката ОСОБА_6 (далі також захисник) розглянув у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, заяву про відвід прокурора від 23 квітня 2024 року в кримінальному провадженні № 90000289 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеса, зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364-1 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

Іванівський районний суд Одеської області розглядає обвинувальний акт кримінального провадження № 90000289 за обвинуваченням ОСОБА_5 (далі також обвинувачена, особа), у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 364-1 КК (далі також кримінальне провадження, справа).

23 квітня 2023 року обвинувачена подала до суду заяву про відвід прокурора, в якій зазначає такі причини для його відведення: прокурор понад п`ять років незаконно притягує її до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження розпочате без заяви потерпілого; прокурор подав до суду обвинувальний акт поза межами строку досудового розслідування; має сумніви про об`єктивну здатність прокурора правильно сприймати обставини кримінального провадження, що мають значення для справи, і приймати по них правильні осмисленні процесуальні рішення; 18 березня 2024 року розгляд справи відкладений, а прокурору наданий час для підготовки письмового заперечення на клопотання про закриття кримінального провадження; неодноразово зверталася до прокурора для отримання копії письмових пояснень, однак відповідь не отримала (далі також заява про відвід прокурора від 23 квітня 2024 року, заява).

Суд вирішує питання за заявою.

2. Учасники судового провадження висловили таке.

Обвинувачена та її захисник у судовому засідання просили задовольнити заяву.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що заява про відвід прокурора від 23 квітня 2024 року не вмотивована та не підтверджена доказами, тому просив відмовити в її задоволенні.

Представник потерпілого у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

3. Положення закону, якими суд керувався такі.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 КПК).

Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (частина 1 статті 77 КПК).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 4, 5 статті 80 КПК).

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює (частина 2 статті 81 КПК).

4. Мотиви постановлення ухвали такі.

4.1. Суд зазначає, що неупередженість прокурора має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм під час врахування особистих переконань й поведінки конкретного прокурора, тобто чи мав прокурор особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому суд має визначити, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності прокурора та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм безсторонність презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для відводу прокурора мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про відвід, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд наголошує, що КПК визначені підстави для відводу прокурора, а його неупередженість презумується тим, що прокурор здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, який має керуватися Конституцією, законами України з додержанням принципу верховенства права. Здійснення повноважень прокурора виражається в його процесуальних рішеннях та діях. Тому рішення та дії прокурора під час досудового розслідування та судового розгляду за кримінальним провадженням, які прийняті в межах повноважень та у спосіб передбачений КПК, не є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості чи об`єктивності.

Незгода учасника кримінального провадження із правовою позицією прокурора або ж невірне сприйняття змісту прийнятого прокурором рішення, не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість прокурора та не можуть бути підставою для його усунення від участі в кримінальному провадженні за наслідками розгляду заяви про відвід.

В іншому разі інститут відводу може стати інструментом усунення з кримінального провадження прокурора виключно за одним побажанням сторони захисту, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього прокурора, що не відповідає засаді змагальності сторін.

Суд зауважує, що ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності під час вирішення поставлених перед ним питань. Вжитий в пункту 3 частини 1 статті 77 КПК термін «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, що має бути обумовлений конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Суд зазначає, що стаття 77 КПК передбачає вичерпний перелік обставин, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Відтак, тягар доведення обґрунтованості того чи іншого клопотання, заяви чи скарги, покладається безпосередньо на сторону, яка його ініціює. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Сама лише незгода сторони судового провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурора не є самостійними та безумовними підставами для відводу такого прокурора.

4.2. Суд зауважує, що суть заяви про можливу упередженість прокурора безпосередньо пов`язана з розглядом справи. Заява про відвід прокурора від 23 квітня 2024 року свідчить, що обвинувачена не погоджується із процесуальними рішеннями та діями/бездіяльністю прокурора під час розгляду кримінального провадження.

Натомість, обвинувачена не навела переконливих обставин, які б обумовлювали наявність підстав відводу прокурора, передбачених статтею 77 КПК або інших обставин, які дійсно викликають реальний сумнів у його неупередженості та є підставами, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 77 КПК.

Заразом суд зазначає, що не надання прокурором письмового заперечення на клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження, не може бути підставою для його відводу, оскільки подання такого документа є правом, а не обов`язком прокурора.

Тому, суд вважає доводи обвинуваченої щодо упередженості прокурора не підтвердженні належно, носять характер припущень та зводяться лише до оцінки прийнятих чи не прийнятих прокурором процесуальних дій, рішень за справою та його особистих якостей, що само по собі не може вказувати на його упередженість, а відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону може бути надалі перевірена судом.

Відтак, суд не переконаний, що за справою є достатньо ознак, щоб стверджувати про проявив особистої упередженості прокурора.

Тож обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість прокурора під час досудового розслідування та надання переваг будь-кому із учасників кримінального провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

5. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості прокурора, а тому в задоволенні заяви про відвід прокурора від 19 липня 2023 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 75, 77, 80, 81, 372, 532 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про відвід прокурора від 23 квітня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений 02 травня 2024 року.

СуддяОСОБА_7