Справа №949/967/22
Провадження №1-кс/949/212/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 року володілець майна ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням в якому просить зняти арешт, накладений на підставі ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2022 року на мотоцикл LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначає, що він має право керування мотоциклом LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2022 року було накладено арешт на вказаний мотоцикл із встановленнями заборони йому, як володільцю транспортного засобу чи будь-якій іншій особі, відчужувати, розпоряджатися та користуватися мотоциклом до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000146 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Проте, на даний час відпала потреба в арешті майна, а він не має можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати свої права щодо вказаного транспортного засобу через незалежні від нього обставини.

У судове засідання володілець майна ОСОБА_3 не з`явився подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Просив клопотання задоволити.

До початку розгляду клопотання від слідчого ОСОБА_4 , за клопотанням якого було арештовано майно, надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі.

При цьому додатково повідомила, що не заперечує проти задоволення клопотання та скасування арешту на мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки вже проведені всі необхідні судові експертизи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, перевіривши клопотання на дотримання вимог КПК України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000146 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт в тому числі і на мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 із встановленням зборони володільцю транспортного засобу чи будь-якій іншій особі розпоряджатися та користуватися даним мотоциклом до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000146 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, вбачається, що метою накладення арешту на майно було збереження речових доказів, яким було визнано мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також досягнення дієвості кримінального провадження.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З цього приводу варто звернути увагу на встановлені в ході розгляду обставини справи.

Зокрема, в ході огляду матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11 серпня 2022 року за №0000146 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, наданих для дослідження слідчому судді, встановлено, що в ході досудового розслідування було проведено ряд судових експертиз, в тому числі, судову інженерно-транспортну експертизу мотоцикла марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчить висновок експерта №СЕ-19/118-23/10847-ІТ від 10 листопада 2023 року та висновок експерта №СЕ-19/118-24/2503-ІТ від 05 квітня 2024 року, а також проведені різного роду слідчі експерименти.

Як вбачається з рапорту заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 11 серпня 2022 року, мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно довіреності від 07 червня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 05 лютого 2019 року Центром 5643 мотоциклом марки LIFAN LF250-19P, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже, наведене з достовірністю підтверджує той факт, що ОСОБА_3 є законним володільцем мотоцикла марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки закон захищає право добросовісного власника або законного володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, ОСОБА_3 , як володілець майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Водночас, у справах «Бакланов проти росії», «Фрізен проти росії», ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

До того ж, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, встановлено, що станом на день звернення до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000146 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проведено судові інженерно-транспортні експертизи, які були необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а також проведено ряд слідчих експериментів, що також ствердив у своїй заяві слідчий.

Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Отже, на даний час транспортний засіб - мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 оглянуто та зафіксовано необхідну для органу досудового розслідування інформацію, яка збереглася на мотоциклі, проведено ряд слідчих та процесуальних дій з використанням вищевказаного майна

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, оскільки подальший арешт майна (за відсутністю передбачених для цього підстав) може порушити право заявника на вільне розпорядження належним йому майном, що буде також суперечити загальним засадам володіння особою майном вимогам законодавства.

Разом з тим, повертаючи транспортний засіб володільцю, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати володільця - ОСОБА_3 відповідально зберігати даний речовий доказ до вирішення кримінального провадження №0000146 від 11 серпня 2022 року по суті та надавати такий для потреб досудового розслідування за першою вимогою.

Крім того, варто зазначити, що у відповідності до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 11 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в частині накладення арешту на транспортний засіб - мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідально зберігати транспортний засіб - мотоцикл марки LIFAN LF250-19P, реєстраційний номер НОМЕР_1 до вирішення кримінального провадження №0000146 від 11 серпня 2022 року по суті, надавати транспортний засіб для потреб досудового розслідування за першою вимогою.

Скасування арешту на майно тягне за собою повернення особі (у якої майно вилучено) відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: ОСОБА_1