КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2710/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, вірменця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 09 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначено у 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали до 02.05.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю необхідних та достатніх даних, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, а також відсутністю фактичних даних та прямих доказів вчинення ОСОБА_7 злочину, який пред`явлений в повідомленні про підозру, та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить матері підозрюваного - ОСОБА_12 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_7 не є організатором даного кримінального провадження, натомість організатору визначено найменший розмір застави у розмірі 240 000 гривень, а рядовому виконавцю ОСОБА_7 найбільший розмір застави серед трьох підозрюваних.

Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, апелянт вважає, що прокурором не доведено, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують як такі, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантуватиме запобігання цим ризикам.

Також апелянт наголошує на тому, що допущено неповноту судового розгляду, що виразилось у недослідженні, всупереч вимог приписів ст. 23 КПК України, під час судового засідання наданих суду сторонами провадження доказів, а тому суд був позбавлений об`єктивної можливості оцінити належним чином такі докази, що призвело до помилкових висновків про те, що певні докази начебто підтверджують обґрунтованість підозри та ухвалення незаконного рішення.

Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах щодо ОСОБА_7 взагалі відсутні будь-які документи, що стосуються його особи та репутації, в зв`язку з чим є незрозумілим яким чином суд має встановлювати особу підозрюваного та досліджувати його репутацію, зокрема щодо міцності соціальних зв`язків, наявність в нього родини й утриманців, постійного місця проживання, майновий стан.

На переконання апелянта, підозра є необґрунтованою, оскільки формулювання повідомлення про підозру не свідчить про наявність ознак інкримінованого кримінального правопорушення, а наявні у провадженні докази прямо спростовують зміст та доведеність обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Так, в діях підозрюваного відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також відсутні докази на їх підтвердження.

Також апелянт вказує, що повідомлення про підозру грубо порушує право ОСОБА_7 на захист, через некоректність змісту цього повідомлення про підозру.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що при застосуванні запобіжного заходу, в ухвалі слідчого судді не було вказано час, з якого слід було обчислювати строк тримання під вартою, внаслідок чого було створено передумови для порушення прав затриманого на особисту свободу та тримання його під вартою протягом строку, що перевищує граничний строк, визначений законом.

Апелянт вказує, що у даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями не підтверджується наявними у кримінальному провадженні даними, сукупність яких взагалі не дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, є обґрунтованою.

Щодо майнового стану підозрюваного апелянт зазначає, що останній не має нерухомість як на території України так і за кордоном, не має транспортного засобу, приватного літака та значних задекларованих сум, та не перетинає періодично кордон, мати має у приватній власності лише квартиру, а батько - не працює фактично. А тому, у разі визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір має бути реалістичним, а не таким, що є безальтернативним запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргазахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000039 від 14.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 146, 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами у невстановленим досудовим розслідуванням час та місці виник єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах, в умоваї воєнного стану, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_15 , розробили злочинний план який полягав у тому, що під виглядом оформлення «Білого» військового квитка для потерпілого ОСОБА_15 з діагнозом захворювання крові та в подальшому під виглядом працівників ДБР, ТЦК та поліції шляхом обману, заволодівали грошовими коштами потерпілого. Так, ОСОБА_13 згідно розподілених ролей, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживаючи довірою, діючи за попередньою змовою групою осіб, в телефонній розмові з потерпілим ОСОБА_15 домовилися про те, що ОСОБА_13 допоможе зробити останньому «Білий» військовий квиток з діагнозом захворювання крові.

Так, 11 січня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 згідно розподілених ролей, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживаючи довірою, діючи за попередньою змовою групою осіб, в розмові з потерпілим зустрівся з потерпілим ОСОБА_15 та повідомив йому про те, що він знаходиться 6 (шостий) в черзі на отримання «Білого» військового квитка та для його пришвидшення потерпілий ОСОБА_15 повинен заплатити 6 000 тисяч Євро (згідно курсу НБУ за 11 січня 2024 року становить 250 000 грн. 80 коп.) на, що потерпілий ОСОБА_15 погодився та передав дані грошові кошти ОСОБА_13 .

Після чого, 15 січня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин на номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 надійшов телефонний дзвінок в месенджері «Telegram» від номера мобільного телефону НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_13 та останній повідомив потерпілому про те, що всі місця зайняті та повідомив про те, що йому потрібно перерахувати на номер банківської карти № НОМЕР_2 ще 2 000 доларів США, оскільки як повідомив ОСОБА_13 послуги подорожчали та йому потрібно доплатити дані грошові кошти на, що потерпілий погодився та скинув на вищевказану банківську карту грошові кошти у сумі 75 660 гривень 00 копійок.

Після чого, 17 січня 2024 року потерпілому ОСОБА_15 на мобільний телефон надійшло повідомлення від ОСОБА_13 який діяв згідно розподіленим ролям, зловживаючи довірою потерпілого повідомив йому про те, що потрібно ще 63 000 гривень для обстеження ВЛК, та після чого, потерпілий ОСОБА_15 переслав грошові кошти на номер банківської карти № НОМЕР_2 , яку останньому надіслав ОСОБА_13 .

Після чого, 19 січня 2024 року приблизно о 14 годині 30 хвилин на номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 надійшов телефонний дзвінок в месенджері «Telegram» від номера мобільного телефону НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_13 , який діючи за попередньою змовою групою осіб та спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами домовилися про зустріч з потерпілим. Так, прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_13 щоб вони перейшли на вулицю Добринінська, та перейшовши на дану вулицю до них під`їхало 3 (три) транспортні марки «Део Ланос» в кольорі хакі, транспортний засіб «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_3 , в даних транспортних засобах знаходилися особи чоловічої статі які були одягненні у військову форму та транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 , з якого вийшла невідома досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_13 та підійшовши до потерпілого ОСОБА_15 повідомила йому про те, що він є працівником ДБР та для закриття питання про підробку документів, а саме військового квитка, потерпілому потрібно заплатити грошові кошти у сумі 15 000 доларів США на, що потерпілий погодився та через деякий час того самого дня, віддав ОСОБА_13 грошові кошти у сумі (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 565 500 грн. 00 коп.).

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_13 діючи з єдиним умислом разом на заволодіння грошових коштів шляхом обману 19.01.2024 повідомив потерпілого про те, що йому потрібно ще 2000 доларів США, а саме перерахувати на його банківську карту № НОМЕР_2 . На що потерпілий ОСОБА_15 повідомив, що на даний час у нього немає грошових коштів в повній сумі та перерахував на № НОМЕР_2 , грошові кошти у 1 000 доларів США (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 37 700 грн. 00 коп.).

У подальшому доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспіль-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів діючи єдиним умислом за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , 06.02.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. забравши потерпілого ОСОБА_15 на транспортних засобах «Део Ланос» в кольорі, транспортний засіб «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_3 , та прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , повідомили останньому про те, що йому потрібно заплатити 15 000 доларів США на, що потерпілий повідомив, що даних грошових коштів у нього не має та повідомив, що може заплатити лише 3 500 Євро (згідно курсу НБУ за січень місяць становить 145 110 грн. 00 коп.) на що дані особи повідомили які представлялися як співробітники ТЦК повідомили про те, що їм даних грошових коштів не вистачить та їм потрібно ще 1500 Євро та повідомили про те, що дані грошові кошти потрібно їм передати до 18 год. 00 хв. ого ж дня потерпілий перерахував на банківську карту № НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 50 000 грн.

08 лютого 2024 року приблизно о 06 годині 00 хвилин за місцем проживання потерпілого ОСОБА_15 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 який одягнувшись у військову форму, представився потерпілому працівником ТЦК увійшовши в довіру до останнього повідомив останньому, що зможе зробити «Білий» військовий квиток дешевше ніж ОСОБА_13 та пообіцяв потерпілому про те, що його керівництво вирішить питання з ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_14 зловживаючи довірою потерпілого повідомив ОСОБА_15 про те, що йому потрібно 20 000 гривень на придбання жгутів на що потерпілий ОСОБА_15 зайшовши до себе до квартири забрав та передав ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 20 000 гривень.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, шляхом обману, ОСОБА_14 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, 14 лютого 2024 року, у першій половині дня прибули на транспортному засобі марки «Kia Sorento» із номерним знаком НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Так вийшовши з транспортного засобу ОСОБА_14 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи єдиний корисливий умисел на заволодіння грошовими коштами, підійшли до потерпілого ОСОБА_15 та в ході розмови скориставшись довірою останнього шляхом обману почали просити грошові кошти у потерпілого на квадрокоптери у сумі 3 (три)- 5 (п`ять) тисяч гривень. На що потерпілий ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_14 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам про те, що в нього на даний час не має грошових коштів та повідомив, що зможе перерахувати тільки 2 000 гривень, на що ОСОБА_14 разом з невстановленим досудовим розслідуванням особам надіслали потерпілому номер банківської карти № НОМЕР_7 на яку приблизно о 16 годині 20 хвилин на яку останній перерахував 2 000 гривень. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.03.2024 у ході спілкування ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_15 останній повідомив, що метою того, щоб потерпілого не викликали та не відправляли служити в ЗСУ треба додатково надати грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США. В ході проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, 08.03.2024 потерпілий ОСОБА_15 повідомив про наявність грошових коштів у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США.

Після чого, ОСОБА_7 на виконання злочинного плану прибув за адресою: АДРЕСА_2 на автомобілі Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_4 та отримав з рук в руки від потерпілого ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, яку були надані для проведення контролю за вчинення злочину.

08.03.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст.208 КПК України.

08.03.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

09.03.2024 слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий вказав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_15 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду відео, протоколами огляду предметів, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Крім того, сторона обвинувачення вказала, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також слідчий зазначив, що враховуючи те, що матеріальний збиток потерпілим у сумі 1 000 000 гривень на момент вчинення злочину, є реальні підстави для визначення застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

09.03.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави у 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп для забезпечення виконання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, була вислухана думка прокурора, підозрюваного та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , стан здоров`я, матеріальний стан підозрюваного та інші обставини.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі врахував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованому йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів також встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновкам слідчого судді, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати встановленню істини кримінального правопорушення, в тому числі шляхом впливу на можливих свідків, знищувати речові докази.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу у 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. 00 коп.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відтак, колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, оскільки визначена слідчим суддею застава у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Приймаючи вказане рішення слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правомірно визначив на даному початковому етапі досудового розслідування саме такий розмір застави.

Доводи захисника, що в діях підозрюваного відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також відсутні докази на їх підтвердження, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому вищезазначені доводи посилання апелянта не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Також колегія суддів зауважує, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Щодо доводів апелянта, що в ухвалі слідчого судді не було вказано час, з якого слід було обчислювати строк тримання під вартою, внаслідок чого було створено передумови для порушення прав затриманого на особисту свободу та тримання його під вартою протягом строку, що перевищує граничний строк, визначений законом, колегія суддів зазначає, що такі твердження не ґрунтуються на матеріалах клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК Українистрок дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Однак порушення вказаних вимог слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не вбачається, а також того, що перевищено граничний строк тримання останнього під вартою.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також те, що доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваній особі - ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 09 березня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4