Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/8785/21

Провадження № 11-кп/4815/318/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимого за злочини проти власності, востаннє 05.10.2020 року вироком Рівненського міського суду за ч.3 ст.185 КК України із застосування ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, 02.11.2020 року звільнений від покарання у зв`язку із його відбуттям,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.;

-за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

-за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 22 грудня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрано тримання під вартою, але не більше ніж на 60 діб до 14 квітня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 12454 грн. 78 коп. витрат на залучення експерта.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_6 в порушення ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часу, шляхом привласнення знайденого незаконно придбав психотропні речовини амфетамін та метамфетамін, обіг яких заборонено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, які в подальшому зберігав при собі без мети збуту до моменту проведення огляду місця події 02.03.2021 року близько 03 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення якого у ОСОБА_6 у лівій кишені було виявлено та вилучено три поліетиленові пакети із вмістом порошкоподібних речовин білого кольору, у яких згідно висновку експерта виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною масою 0,6618г., психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 1,3038 г.

ОСОБА_6 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, та незаконно зберігав у поліетиленовому пакеті без мети збуту при собі, у лівому кармані куртки, до моменту проведення 10.04.2021 року, поверхневого огляду за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ- 19/118-21/3539-НЗПРАП від 06.05.2021 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 61,659 г. (в перерахунку на висушену речовину).

Так, 04 листопада 2021 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 , у порушення конституційного права кожного на недоторканність житла та іншого володіння, передбаченого ст.30 Конституції України, маючи умисел на незаконне проникнення до нежитлового приміщення будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , всупереч її волі, не маючи на те законних підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, незаконно проник до вищевказаного будинку, де був виявлений та викритий працівниками охорони, чим порушив конституційне право останнього на недоторканість житла.

Так, ОСОБА_6 , у ніч з 29.12.2020 на 30.12.2020, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, діючи повторно, проник до підсобного приміщення, яке розташоване ліворуч від входу до під`їзду АДРЕСА_5 , шляхом пошкодження скоби навісного замка вхідних дверей, звідки таємно викрав велосипед, синього кольору з маркуванням «Aactive Bike Mountain», вартістю 2058,33 грн., який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_6 , 14.04.2021 близько 00 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом пошкодження металопластикового вікна підвального приміщення, проник до приміщення ресторації «Кант», звідки, повторно, таємно викрав товарно-матеріальні цінності, а саме: горілку марки «Перша Гільдія» ємкістю 0,5 л в кількості 12 шт., загальна вартість якої становить 1299,99 грн., яка належить ОСОБА_11 , чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 10.05.2021 о 01 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: м. Рівне, вул. Степова,16, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиць товарно-матеріальні цінності, а саме чоловічі кросівки синього кольору, 1(одну) пару, які належать ТОВ «АТБ Маркет» на загальну суму 339,0 грн. чим завдав товариству майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_6 , 17.10.2021 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи неподалік торгово розважального комплексу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із руля мотоцикла марки SHINERAY, моделі XY200GY-9A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шолом мотоциклетний марки Answer,чорного кольору із кольоровим візерунком, вартістю 1 133, 33 грн. та захисні окуляри марки Vega , вартістю 306,67 грн., цим самим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1440 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 02 листопада 2021 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі за адресою: АДРЕСА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом відчинення водійських дверей, проник до салону автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав каністру об`ємом 20л. із вмістом бензину А-95, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди в сумі 664 грн.

Крім цього, 03 листопада 2021, в нічну пору доби, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом відчинення багажних дверей, проник до салону автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав кофту сіро-чорного кольору марки «Staff», вартістю 83,33 грн, набір інструментів «Intertool ET-6108 SP» вартістю 1250,99 грн, спортивні штани марки «Staff», вартістю 471,64 грн, кросівки марки «Adidas Duramo SL», вартістю 1186, 86 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди в сумі 2992,82 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , 03.07.2021 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні будинку побуту, що за адресою: АДРЕСА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи повторно скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиці товарно-матеріальні цінності, а саме: намисто довжиною 90 см. в кількості 25 шт. вартістю 220 грн. за одиницю товару, намисто довжиною 90 см. в кількості 20 шт. вартістю 180 грн. за одиницю товару, намисто довжиною 60 см. в кількості 15 шт. вартістю 125 грн. за одиницю товару, брелки в кількості 15 шт. вартістю 135 грн. за одиницю товару, які належать ОСОБА_8 , чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 13000 грн.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить зменшити строк призначеного покарання до 3 років позбавлення волі, покликаючись на визнання ним вини, сприяння у розкритті злочинів, наявність на утриманні малолітньої дитини.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор вказує на законність, обґрунтованість та вмотивованість вирку суду, а призначене покарання, на думку прокурора, відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і за своїм розміром є справедливим.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду від 15.02.2024 року, а вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відповідно висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння (порушення недоторканості іншого володіння), за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій, в апеляційній скарзі не оскаржується і апеляційною інстанцією вирок суду в зазначеній частині не перевіряється.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання та, на думку обвинуваченого, можливості його пом`якшення, то колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Згідно із ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

У даному кримінальному провадженні, як видно з матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_6 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності зменшення призначеного судом першої інстанції покарання, є необгрунтованими, оскільки спростовуються врахуванням судом першої інстанції встановлених законом критеріїв та обставин, на які покликається останній в апеляційній скарзі і при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку, при призначенні покарання. Обвинуваченим не обґрунтовано несумісність стану здоров`я з перебуванням у місцях несвободи та ненадання належної медичної допомоги і не забезпечення належних умов утримання, які б відповідали стану здоров`я останнього.

Так, при вирішенні питання щодо виду та міри покарання судом першої інстанції були враховані суспільна небезпека вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, перебуває під спостереженням у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання первентину, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Оцінивши в сукупності обставини справи, з урахуванням особи винного, та з метою запобігання вчиненню ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень, суд першої інстанції прийшов до переконливого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши покарання за кожен злочин в межах санкцій частин статей за інкриміновані злочини з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України з застосуванням принципу поглинення менш суворого більш суворим на відповідний строк, з яким погоджується колегія суддів.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним»; «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Таким чином, на переконання колегії суддів, кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності його понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, беручи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини, кількість та категорію вчинених злочинів: у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин; проти особистих прав і свобод людини і громадянина; проти власності; те, що обвинувачений неодноразово судимий за злочини проти власності, до якого застосовувались і положення ст.ст. 75, 81, 82 КК України, який продовжує злочинну діяльність, що свідчить, про те, що і це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого і не створило готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вчинивши кримінальні проступки, нетяжкий та тяжкий злочини, то призначене останньому покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відтак правових підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 призначеного покарання не вбачається.

За таких обставин доказів на спростування висновків суду першої інстанції обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, відтак підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2024 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3