Провадження №1-кс/127/8013/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького РУП поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 10.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, Вінницької РДА та ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з використанням влади чи службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди третім юридичним та/чи фізичним особам, які виступають набувачами земельних ділянок, протиправно відчужили та передали у власність невстановлених осіб частину земель державного підприємства понад 600 га, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

Так, установлено, що згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 Вінницькій обласній державній установі сільськогосподарській станції Української академії аграрних наук надано у постійне користування 1229,6 га землі на території Агрономічної сільської ради.

Правонаступником Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України».

На даний час, із земель, що перебували у постійному користуванні Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, право користування зареєстровано за Вінницьким національним аграрним університетом на 4 земельні ділянки площею 290,06 га та ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України» на 5 ділянок площею 323,2 га. Щодо решти землі площею понад 600 га право користування за державними підприємствами та установами не оформлено.

Зокрема співставленням даних державного акту на право постійного користування землею cepiї I-BH № 001263, зареєстрованого 05.04.1996 за № 2, та Публічної кадастрової карти України встановлено, що в межах державних земель, переданих у постійне користування державному підприємству «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», понад 900 земельних ділянок перебувають у приватній власності фізичних ociб на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, рішень Вінницької районної державної адміністрації та Агрономічної сільської ради.

Рішенням Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.12.2016 № 195 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області» державний акт на право постійного користування землею Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції cepiї I-BH № 001263 від 05.04.1996 визнано таким, що втратив чинність.

Також установлено, що на підставі рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 № 54, у порушення вимог підпункту «а» пункту 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державно1 т? комунальної власності», за Агрономічною сільською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га по АДРЕСА_1 , яка перебувала у постійному користуванні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 84, ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані державному підприємству «Науковий інноваційний технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії" аграрних наук України» на підставі державного акту на право постійного користування землею I-BH № 001263 від 05.04.1996, не можуть передаватися у комунальну та приватну власність.

24.01.2023 у провадженні підготовлено клопотання про надання тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні Агрономічної територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: щодо оформлення, використання, вилучення та передачі земельного масиву ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ДП «Агрономічне» та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » рішення Агрономічної сільської ради щодо скасування державного акту на земельні ділянки І-ВН 001263 від 05.04.1996. Проведено тимчасовий доступ 04.04.2023.

24.01.2023 у провадженні підготовлено клопотання про надання тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні Вінницького національного аграрного університету зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: щодо оформлення, використання, вилучення та передачі земельного масиву ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на баланс державного підприємства «Агрономічне» документальні матеріали щодо ліквідації ДП «Агрономічне»; технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні ДП «Агрономічне», Вінницького національного аграрного університету; державні акти на земельні ділянки, які зареєстровані внаслідок складання вказаної технічної документації. Проведено тимчасовий доступ 21.03.2023.

Так в ході досудового встановлено, що Вінницькою обласною прокуратурою направлено запит № 15/3-297вих-24 від 15.03.2024 року, з приводу надання Президією Національної академії аграрних наук України добровільної відмови або згоди на вилучення земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:007:0720, :01:007:0721, :01:007:0722, :01:007:0723, :01:007:0724, :01:007:0725, :01:007:0726, :01:007:0727, :01:007:0728, :01:007:0729, :01:007:0730, :01:007:0731, :01:007:0732, :01:007:0733, :01:007:0734, :01:007:0735, :01:007:0736, :01:007:0737, :01:007:0738, :01:007:0739, :01:007:0740, :01:007:0741, :01:007:0742, :01:007:0743, :01:007:0744, :01:007:0745, :01:007:0746, :01:007:0747, :01:007:0748, :01:007:0749, :01:007:0750, :01:007:0751, :01:007:0752, :01:007:0753, :01:007:0754, :01:007:0755, :01:007:0756, :01:007:0757, :01:007:0758, :01:007:0759, :01:007:0760, :01:007:0761, :01:007:0762, :01:007:0763, :01:007:0764, :01:007:0765, :01:007:0766, :01:007:0767, :01:007:0768, :01:007:0769, :01:007:0770, :01:007:0771, :01:007:0772, :01:007:0773, :01:007:0774, :01:007:0775, :01:007:0776, :01:007:0777, :01:007:0778, :01:007:0780, :01:007:0781, :01:007:0782, :01:007:0783, :01:007:0784, :01:007:0785, :01:007:0786, :01:007:0787, :01:007:0788, :01:007:0789, :01:007:0790, :01:007:0791, :01:007:0792, :01:007:0793, :01:007:0794, :01:007:0795, :01:007:0796, :01:007:0797, :01:007:0798, :01:007:0799, :01:007:0800, :01:007:0801, :01:007:0802, :01:007:0804, :01:007:0818, :01:007:0824 та :01:007:0829.

Так, відповідно до відповіді №10.2-12/258 від 12.04.2024 року Національної академії аграрних наук України встановлено, що Президією Національної академії аграрних наук України не надавалась добровільно відмова або згода на вилучення земельних ділянок Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН», зазначених у вказаному запиті Вінницької обласної прокуратури.

Крім того, відповідно до відповіді №1-06/23 від 29.03.2024 року Державного підприємства «Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН» встановлено, що підприємством добровільно не відмовлялось та не надавало згоди на вилучення земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:007:0720, :01:007:0721, :01:007:0722, :01:007:0723, :01:007:0724, :01:007:0725, :01:007:0726, :01:007:0727, :01:007:0728, :01:007:0729, :01:007:0730, :01:007:0731, :01:007:0732, :01:007:0733, :01:007:0734, :01:007:0735, :01:007:0736, :01:007:0737, :01:007:0738, :01:007:0739, :01:007:0740, :01:007:0741, :01:007:0742, :01:007:0743, :01:007:0744, :01:007:0745, :01:007:0746, :01:007:0747, :01:007:0748, :01:007:0749, :01:007:0750, :01:007:0751, :01:007:0752, :01:007:0753, :01:007:0754, :01:007:0755, :01:007:0756, :01:007:0757, :01:007:0758, :01:007:0759, :01:007:0760, :01:007:0761, :01:007:0762, :01:007:0763, :01:007:0764, :01:007:0765, :01:007:0766, :01:007:0767, :01:007:0768, :01:007:0769, :01:007:0770, :01:007:0771, :01:007:0772, :01:007:0773, :01:007:0774, :01:007:0775, :01:007:0776, :01:007:0777, :01:007:0778, :01:007:0780, :01:007:0781, :01:007:0782, :01:007:0783, :01:007:0784, :01:007:0785, :01:007:0786, :01:007:0787, :01:007:0788, :01:007:0789, :01:007:0790, :01:007:0791, :01:007:0792, :01:007:0793, :01:007:0794, :01:007:0795, :01:007:0796, :01:007:0797, :01:007:0798, :01:007:0799, :01:007:0800, :01:007:0801, :01:007:0802, :01:007:0804, :01:007:0818, :01:007:0824 та :01:007:0829.

Також від прокурора Вінницької окружної прокуратури надійшли вказівки щодо звернення до Вінницького міського суду Вінницької області із клопотаннями про накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, оскільки вищезазначені земельні ділянки були об`єктами кримінально протиправних дій, вони мають ознаки речових доказів по кримінальному провадженню.

В подальшому постановою слідчого враховуючи вищевикладене, земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0799, площею 0,085 га, визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження, відповідно ст. 98 КПК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0799, площею 0,085 га, перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , відомості про яке внесені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 20.05.2021 року. Дана реєстрація була здійснена на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер: 232, виданий 20.05.2021, видавник: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 , відомостей з ДГК, серії та номер 44643100, виданий 20.05.2021, видавник: Державний земельний кадастр.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0799, площею 0,085 га., оскільки вона являється речовим доказом, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відомості щодо контактних даних власника відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000552 від 10.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що службові особи Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, Вінницької РДА та ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України», зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з використанням влади чи службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди третім юридичним та/чи фізичним особам, які виступають набувачами земельних ділянок, протиправно відчужили та передали у власність невстановлених осіб частину земель державного підприємства понад 600 га, що завдало істотної шкоди державним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та меті зазначеній у ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим не надано матеріали кримінального провадження № 0000552, не зазначено які слідчі дії були проведені за час досудового розслідування, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та не обґрунтовано підстави накладення арешту майна, фактично після спливу 3 років.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проводиться за фактом можливого порушення законодавства службовими особами Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, Вінницької РДА, ДП «Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України» щодо протиправного відчуження та передачі у власність невстановленим особам частини земель державного підприємства понад 600 га.

Разом з тим, матеріали клопотання не містять відомостей щодо причетності ОСОБА_4 до вказаного правопорушення або набуття права власності у незаконний спосіб.

Зокрема, при огляді матеріалів клопотання встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0799, належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вказану земельну ділянку ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 20.05.2021 року. Вказаний договір посвідчено нотаріусом у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження факту незаконності укладення вказаного договору.

Відповідно до ст.317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

З поданих суду документів встановлено, що ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання є добросовісним набувачем та будь-яких порушень законодавства з боку останньої при оформленні земельної ділянки матеріали клопотання не містять.

Суд також звертає увагу на те, що у вказаному провадженні за 3 роки підозра жодній особі не оголошувалась, слідчий просить накласти арешт на майно особи яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні та слідчим не враховано, що накладення арешту на земельну ділянку буде порушувати права добросовісного власника.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим не надано доказів, що вказана у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не доведено наявності обставин та мети, передбаченої ч. 2 статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:007:0799, яка належить на праві власності ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя