Справа № 353/580/24
Провадження № 11-сс/4808/247/24
Категорія ст. 304 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 19 червня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді повернуто ОСОБА_7 скаргу на бездіяльність слідчого.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені ОСОБА_7 у скарзі висловлювання щодо прокурора та судді є образливими, а їх використання вказує на зловживання процесуальними правами, тому така скарга або заява, є неприйнятною та підлягає поверненню.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що слідчий суддя повернув подану ним скаргу з підстав, не передбачених нормами КПК України.

При цьому, слідчий суддя покликається в ухвалі на Постанови від 29 липня 2021 року, однак у вказаному зовсім інша стадія кримінального провадження. Разом з тим, посилання слідчого судді на ряд рішень ЄСПЛ є безпідставиним, оскільки жодне із них не є аналогічними із правовідношенням до ОСОБА_7 .

Вказує, що слідчий суддя в ухвалі не навела із поданої скарги посилання на сторінку і абзац сторінки жодних даних про нецензурну лексику, образливі і лайливі слова та символи.

Разом з тим, у вжитих словосполученнях немає і небуло нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів, однак в скарзі дійсно є про те, як ним був охарактеризлований суб`єкт оскарження.

Просить ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 19.06.2024 року про повернення йому скарги скасувати.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Під час апеляційного розгляду скаржник ОСОБА_7 , підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Доводи наведені в поданій апеляційній скарзі, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді про повернення скарги, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи із такого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч.1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як вбачається з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається. При цьому учасники процесу зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

У постанові від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92 цс 19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Тобто, учасники процесу повинні не припускати використання образливої лексики під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, оскільки така лексика не підсилює ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю.

Повернення слідчим суддею скарги ОСОБА_7 з наведених підстав, узгоджується з положеннями ст. 304 ч.2 п.2 КПК України про те, що відповідна скарга не підлягає розгляду в суді.

Тому, істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_7 , при апеляційному розгляді не встановлено.

Також колегія суддів зазначає, що рішення слідчого судді про повернення скарги не позбавляє права згідно положень ч.7 ст. 304 КПК України, повторно звернутися із скаргою в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, скаржником не наведено підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись вимогами ст. 303, 304, 306, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 19 червня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5