Справа № 946/3898/24
Провадження № 1-кс/946/1267/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 22.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 21.07.2023 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 12.07.2023 невстановлена особа (телефон НОМЕР_1 , банківська карта НОМЕР_2 ) в ході телефонної розмови, під приводом продажу автомобіля, шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 22800 гривень, чим спричинила останній матеріальний збиток, ЖЕО - 9120.

Згідно допиту потерпілого ОСОБА_4 було встановлено, що потерпілий на початку липня 2023 року на рекомендацію знайомого він подзвонив на номер невідомої йому особи, яка ніби займається продажем автомобілів з закордону (тел. НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 було зроблено замовлення автомобіля марки «Audi A6 C6». На вимогу вищезазначеної невідомої особи внести задаток в сумі 22 800 гривень, потерпілий погодився та перевів вищезазначену суму 12.07.2023 приблизно о 17:39 годин на номер банківської карти банку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_2 . Товар не отримано, продавець на дзвінки та повідомлення не відповідає.

В ході досудового розслідування, згідно рапорту співробітника ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області встановлено, що невстановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення користується мобільним телефоном НОМЕР_3 .

В ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення обставин скоєння вказаного кримінального правопорушення виникла необхідність у отриманні всієї інформації за фактом спілкування невстановлених осіб зі стільникових мобільних телефонів НОМЕР_3 , із потерпілим, в ході якого потерпілому було повідомлено неправдиву інформацію, внаслідок чого у подальшому завдано йому матеріальну шкоду.

Отриману інформацію з ретрансляційних станцій оператора мобільного зв`язку планується використовувати, як речовий доказ в матеріалах кримінального провадження, з метою встановлення кола осіб причетних до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та встановлення можливого місцезнаходження особи та кола його спілкування, для його долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

У клопотанні дізнавач також зазначає, що з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування матеріалів кримінального провадження, неможливістю іншим способом встановлення кола осіб причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, виникла необхідність в отриманні інформації про зв`язок, який знаходиться у оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та роздруківку вхідних, вихідних дзвінків, неприйнятих дзвінків, СМС, за часом та базовими станціями, звідки вони здійснювались, у період часу з 01.06.2023 року по 30.06.2023, зі стільникового телефону НОМЕР_3 , яку в подальшому СД ІНФОРМАЦІЯ_3 планує використати в якості доказів у кримінальному провадженні для встановлення осіб правопорушників, доведення їх вини у вчиненні кримінального правопорушення (проступку)..

Дізнавач та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

Представник оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сповіщався про розгляд клопотання слідчого щодо тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, але в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є документи.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом отримання від органів державної влади висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є оператором телекомунікації в розумінні ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», тому воно зобов`язано облікувати та зберігати зазначену вище інформацію на підставі ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», тобто наявні достатні підстави вважати, що така інформація перебуває у володінні вказаних юридичних осіб.

Відповідно до ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно п.8 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.2. ст.160 КПК країни, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Разом з тим, з клопотання дізнавача не вбачається і не зрозуміло, на підставі яких доказів органи досудового розслідування прийшли до висновку, що інформація про з`єднання (вхідних і вихідних) за період часу з 01.06.2023 року по 30.06.2023 мобільного номеру оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - НОМЕР_3 із зазначенням списку вхідних, вихідних, неприйнятих дзвінків, СМС, за часом та базовим станціям, звідки вони здійснювалися, з уточненням часу їх здійснення, місця активації, місцезнаходження вказаних абонентів при здійсненні дзвінків може бути використана як доказ і має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження № 0000182 від 22.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Не доведено, що отримання зазначеного переліку інформації має значення для розгляду конкретного кримінального провадження №0000182, про належність вказаного номеру телефону до зазначеного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що доданий рапорт оперуповноваженого ЗС № 1 ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 не є належним та допустимим доказом у справі.

Отже не дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 160 КПК України та дізнавачем не доведено значення вказаної інформації до кримінального провадження №0000182, про належність вказаного номеру телефону до зазначеного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про те, що клопотання дізнавача не підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 162, 163 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1