У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000155, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.03.2023 р., виконувати самостійно.

Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_8 1 900 грн. вартості проведеної експертизи.

Ухвалено відмовити у задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачена ОСОБА_5 просить змінити вирок суду першої інстанції, призначити за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_5 вважає, що судом безпідставно застосовано положення ст. ст. 70, 71 КК України, оскільки основні покарання у виді штрафу і позбавлення права обіймати певні посади, при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На думку обвинуваченої, при призначенні покарання судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що за місцем мешкання вона характеризується позитивно, повністю визнала свою вину, надавала активну допомогу органам досудового розслідування, а також повністю відшкодувала заподіяну потерпілим майнової шкоди та вибачилась перед ними в залі суду.

Крім того, за висновком пробації, її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити середню небезпеку для суспільства.

Відтак, наведені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, на думку обвинуваченої, свідчать про несправедливість призначеного покарання та про можливість застосування положень ст. 75 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

На початку червня 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно на початку червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 та з гаражного приміщення вказаного домоволодіння таємно викрала майно, належне ОСОБА_9 : 6 килимів вартістю 270,18 грн., 790,57 грн., 681,44 грн., 24,56 грн., 206,30 грн. та 793,23 грн.; емальовану миску, вартістю 100 грн., садові інструменти, а саме: металеву сапу, вартістю 110 грн., та граблі, вартістю 83,33 грн., які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3 282,61 грн.

На початку червня 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно на початку червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_1 . Далі ОСОБА_5 , виявивши на території домоволодіння певне майно, таємно повторно викрала належні ОСОБА_10 : дерев`яну драбину вартістю 566,67 грн. та металеву брудозахисну решітку, вартістю 357,63 грн., які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 924,30 грн.

Приблизно на початку червня 2022 року, через один-два дні після скоєння попередньої крадіжки, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно на початку червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, через незачинену хвіртку у воротах проникла до господарського приміщення (сараю), що розташований зліва по ходу на території домоволодіння ОСОБА_10 , який розташований по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері, проникла до гаражного приміщення, звідки таємно повторно викрала належні ОСОБА_10 : емальовану каструлю вартістю 466,67 грн., 2 садових шланги вартістю 157,73 грн. та 306 грн., а також садові інструменти, а саме: металеву штикову лопату, вартістю 106,67 грн., та металеві вила на чотири зуба, вартістю 93,33 грн., які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1 130,40 грн.

У першій половині червня 2022 року, через кілька днів після скоєння попередньої крадіжки, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно у першій половині червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до житлового будинку вказаного домоволодіння, звідки з однієї з кімнат таємно повторно викрала пилосос марки «PHILIPS, Power Go, 200W», вартістю 1 455,67 грн., який перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1 455,67 грн.

Крім того, у першій половині червня 2022 року, через кілька днів після скоєння попередньої крадіжки, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно у першій половині червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_10 , що розташований по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до житлового будинку вищевказаного домоволодіння, звідки з однієї з кімнат таємно повторно викрала ортопедичний матрац розмірами 190?80 см вартістю 733,33 грн., який привласнила та розпорядилась за власним розсудом.

Крім того, в середині червня 2022 року, приблизно через 10 днів після вчинення попередньої крадіжки, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно в середині червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до однієї з кімнат житлового будинку, звідки таємно повторно викрала металеву настільну лампу жовтого кольору зі скляним абажуром зеленого кольору, висотою 34 см «MTL-52 E27 AB», вартістю 809,70 грн., яку перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом.

Крім того, наприкінці червня 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно наприкінці червня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до будинку, де в подальшому з однієї з кімнат вказаного домоволодіння таємно повторно викрала 9 рулонів шпалер, загальною вартістю 1 055,97 грн., ікону «Божої матері із немовлям», вартість якої не встановлено, які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 055,97 грн.

Крім того, наприкінці липня на початку серпня 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, приблизно наприкінці липня на початку серпня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до будинку, де в подальшому з однієї з кімнат вказаного домоволодіння таємно повторно викрала: металевий газовий таганок на дві конфорки, вартістю 458,34 грн., обідній дерев`яний розкладний столовий стіл, вартістю 466,67 грн., дві дерев`яні тумбочки, вартістю 500 грн., дерев`яний крісло-стілець, вартістю 200 грн., дерев`яний столик, вартість якого не встановлено, металевий балон червоного кольору для скрапленого газу об`ємом 50 л, вартістю 1 500 грн., пластиковий садовий стілець, вартістю 250 грн., які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3375,01 грн.

Крім того, в середині серпня 2022 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знала, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями РФ АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вимушено виїхала зі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, реалізуючи який, вона, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, приблизно в середині серпня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку у воротах проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , та, через незамкнені двері проникла до будинку, де в подальшому з однієї з кімнат вказаного домоволодіння таємно повторно викрала: пластикову підставку для взуття, вартістю 196,89 грн., дерев`яний вішак для верхнього одягу, вартістю 1 133,33 грн., які перенесла до місця свого проживання та викраденим розпорядилась за власним розсудом, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 330,22 грн.

Таким чином, умисними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 завдана майнова шкода в загальному розмірі 9 853,51 грн., яка відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна потерпілій ОСОБА_9 ; потерпілій ОСОБА_10 завдана майнова шкода в загальному розмірі 4 243,70 грн., яка відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілій ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та інше сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченої, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2023 року не оскаржується апелянтом в частині доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікації її дій, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

З приводу недопущення порушення процесуальних прав обвинуваченої ОСОБА_5 , у зв`язку з розглядом поданої нею апеляційної скарги у її відсутність, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 21 КПК України обвинувачений має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 111, ст. 134 КПК України, повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях є не обов`язковою. У протилежному випадку здійснюється судовий виклик, що за своєю правовою природою є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього КПК або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12.03.2019 р. у справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження призначався на 12.12.2023 р., 13.02.2024 р., 29.02.2024 р. та 27.03.2024 р.

Повідомлення про призначення справи до розгляду направлялись за адресою місця мешкання обвинуваченої ОСОБА_5 , зазначеною останньою під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та в апеляційній скарзі, які повернуті у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Миколаївським апеляційним судом також здійснювалось повідомлення ОСОБА_5 щодо кримінального провадження шляхом оприлюднення відповідної інформації на офіційному веб-сайті суду.

Крім того, 29.02.2024 р. Миколаївським апеляційним судом редактору газети «Урядовий Кур`єр» надіслано повідомлення про призначення справи до розгляду на 27.03.2024 р., з метою публікації у засобах масової інформації.

Таким чином, апеляційний суд, з урахуванням вжитих заходів, спрямованих на повідомлення ОСОБА_5 про розгляд її апеляційної скарги, а також відсутності заперечень зі сторони учасників провадження, щодо можливості проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 , вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність останньої, оскільки судом було вичерпано процесуальні можливості повідомлення ОСОБА_5 про дату та час розгляду, участь якої в апеляційному розгляді не є обов`язковою.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання та можливості її звільнення від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_5 врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення, кількість епізодів крадіжки, наслідки їх вчинення для потерпілих осіб, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштована, незаміжня, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність. Встановив наявність обставини, яка пом`якшує покарання визнання вини та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також судом враховано висновок Баштанського районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, відповідно якому, існує високий рівень ймовірності вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та, на думку органу пробації, виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі може становити середню небезпеку для суспільства.

Тобто, врахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, суд першої інстанції інстанції, належно умотивувавши своє рішення, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межі, наближеній до мінімальної, передбаченої санкцією інкримінованого кримінального правопорушення.

Оскільки наведені обставини, у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_5 , системний характер її протиправної поведінки, схильність до продовження злочинної діяльності, стійку антисоціальну позицію й небажання стати на шлях виправлення, а відтак, застосування відносно обвинуваченої інституту звільнення від відбування покарання, не призведе до виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як нею так і іншими особами та може створити у обвинуваченої та інших осіб, схильних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, хибне уявлення про безкарність.

Апеляційний суд відноситься критично до тверджень обвинуваченої щодо визнання як обставини, яка пом`якшує її покарання добровільне відшкодування завданої шкоди, з огляду на те, що вказані дії полягають у повному або частковому відшкодуванні матеріального (майнового, фізичного) збитку або усуненні заподіяної матеріальної (моральної) шкоди силами або засобами винного чи інших осіб, що діють від його імені або за його дорученням.

Між тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вчиненим обвинуваченою ОСОБА_5 відшкодована шляхом передачі працівниками поліції належного їм майна, вилученого в ході проведення досудового розслідування, після звернення вказаних осіб до правоохоронних органів.

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що саме активні дії працівників поліції в ході проведення слідчих розшукових дій призвели до відшкодування шкоди, шляхом вилучення викраденого майна та повернення його власникам.

Стосовно доводів обвинуваченої про її активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, яка має бути врахована як така, що пом`якшує покарання, апеляційний суд доходить наступного.

Під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять даних про повідомлення ОСОБА_5 органам досудового розслідування таких обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, які б ще не були встановлені ними на підставі проведених слідчих (розшукових) дій.

Крім зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту, щодо безпідставного неврахування судом висновків досудової доповіді органу пробації, виходячи з того, що у розумінні ст. ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також для прийняття судового рішення про міру покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати, виходячи зі своїх дискреційних повноважень.

З огляду на це, доводи обвинуваченої, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, і не містять вагомих аргументів про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, тобто про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності й обґрунтованості оскаржуваного судового рішення в цій частині.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку не виявлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3