Справа № 405/811/24
1-кп/405/49/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0001550 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздолівка Артемівського району Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, 15 травня 2023 року близько 09-00 години прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де йому того ж дня об 11-55 годині було вручено повістку для відправки у війська для проходження військової служби, про що в розписці про отримання повістки поставив свій підпис. Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про загальну мобілізацію, оголошену Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та Указом Президента України № 758/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, не маючи права на відстрочку, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543- XII, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69-2022 від 24.02.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 59/2023 від 06.02.2023, будучи придатним до військової служби, 16 травня 2023 року о 09-00 годині не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою для відправки у війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією до команди у ВЧ 235 МЦП та у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

В ході підготовчого судового засідання суду надана угода про визнання винуватості, укладена 09 травня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001550, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні.

Враховуючи обставини провадження, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та визнання вини в обсязі пред`явленого обвинувачення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Крім того, сторони дійшли згоди на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки, та на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на останнього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди і просила призначити покарання, погоджене в угоді.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді, підтвердивши факт добровільності укладення угоди.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.

Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ст. 336 КК України і відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не значиться.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та визнання вини в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 травня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001550, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому погоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на два роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7