Справа № 487/3389/24
Провадження № 1-в/487/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням, в якому просила відносно засудженої ОСОБА_5 скасувати звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направити її для відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду від 16.01.2024.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 26.02.2024 по теперішній час. Обов`язки, покладені на неї вироком, не виконує. 16.01.2024 ОСОБА_5 була присутня в залі суду і надала неправдиві дані щодо свого проживання. Засуджена не з`являється до Заводського районного відділу за викликами для ознайомлення з порядком та умовами звільнення з випробуванням. Вжитими першочерговими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалося. Миколаївським РУП ГУНП в Миколаївській області відкрита розшукова справа, станом на 15.04.2024 розшук триває.

В судовому засіданні начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 підтримала подання, зазначивши, що 13.05.2024 ОСОБА_5 самостійно з`явилась до "Центру пробації", де була ознайомлена з правилами і обов`язками відбуття покарання з випробуванням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подання і просив його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно не з`являлась до "Центру пробації", оскільки не отримувала смс виклику, а за адресою, вказаною у вироку суду, не проживає постійно, винаймає житло в АДРЕСА_1 . 13.05.2024 з`явилась до Центру і ознайомилась з правилами відбування покарання з випробуванням, які не має наміру порушувати.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку)); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

26.02.2024 до Заводського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для виконання надійшло розпорядженя про виконання вироку, що набрав законої сили, відносно засудженої ОСОБА_7 .

Засуджена ОСОБА_5 була викликана до Заводського РВ ФДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях на 06.03.2024.

Відповідно до доповідної записки провідного інспектора Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_8 від 07.03.2024, 29.02.2024 нею була здійснена перевірка за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає ОСОБА_5 , двері ніхто не відкрив, сусіди повідомили, що така виїхала та не проживає за вищевказаною адресою приблизно 13 років, письмове пояснення відмовилися давати. В дверях квартири АДРЕСА_3 залишено виклик ОСОБА_5 про нобхідність явки до Заводського РВ о 09:00 год 06.03.2024. Засуджена ОСОБА_5 до Заводського РВ 06.03.2024 не з`явилася, за вказаним у виклику номером телефону не передзвонила.

Згідно з поданням начальника Заводського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 від 08.04.2024 матеріали початкового розшуку стосовно засудженої ОСОБА_5 передані до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для проведення подальших розшукових заходів.

13.05.2024 засуджена ОСОБА_5 з`явилась до Заводського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де була ознайомлена з порядком та умовами відбування іспитового строку.

У відповідності до ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених. Звільнення від покарання з випробуванням застосовується у випадках надати їм можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності підстав та причин невиконання обов`язків.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 КВК України суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі та направлення в місця виконання покарання відносно ОСОБА_5 є передчасним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженої стати на шлях виправлення, що є обов`язковою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням. Суд не вважає наведені в клопотанні обставини підставами для направлення засудженої для відбування покарання, призначеного вироком. З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відсутні достатні дані про те, що засуджена ОСОБА_5 ухиляється від покладених на неї обов`язків.

Наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженої ОСОБА_5 для реєстрації не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, так як засуджена не отримувала виклику від 26.02.2024 про явку до уповноваженого органу з питань пробації 06.03.2024, та в подальшому, з`явилась самостійно.

Суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку прокурором та представником органом пробації не доведено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні подання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 20.05.2024.

Суддя ОСОБА_1