УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 08.06.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 08.06.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Клопотання погоджено з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що в період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, у порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 року та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також, підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, здійснила організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому, став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено, так звані судові, правоохоронні органи, органи влади та місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24.02.2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким введено на території України військовий стан з 24.02.2022 року, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, 14.11.2018 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, зареєстрував відповідно до законодавства РФ ООО «Омега Лифт Сервис», (юридический и почтовый адрес: 299053 , г. Севастополь, ул. Руднева, д. 26, корпус 4, кв. 50 , ИНН , КПП 920101001, ОГРН 585, ОКТМО 34182449).

У подальшому, ОСОБА_4 , точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 09.01.2024 року, будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель, відповідно до федерального закону РФ від 05.04.2013 року № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», здійснив реєстрацію ООО « Омега Лифт Сервис » на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru.

Так, ОСОБА_4 , знаючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - РФ, будучи директором ООО « Омега Лифт Сервис », відповідно до чинного статуту товариства та маючи право діяти без довіреності від імені юридичної особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами РФ та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, а також розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, уклав контракт № 193 від 09.01.2023 року (реєстраційний номер контракту на сайті закупівель № 423000003 ) із, так званим «ФЕДЕРАЛЬНИМ КАЗЕННЕМ УЧРЕЖДЕНИЕМ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ» (адрес: 298002 , Республика Крым, город Судак, ул. Приморская, д. 23, ИНН , КПП 910801001, ОГРН 419 ) щодо надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту малого грузового підйомника, так званому «ФЕДЕРАЛЬНОМУ КАЗЕННОМУ УЧРЕЖДЕНИЮ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ», на загальну суму 103 599,96 рос. руб.

Зокрема, відповідно до федерального закону від 05.04.2013 року № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», спільно підписаний з службовими особами, так званого «ФЕДЕРАЛЬНОГО КАЗЕННОГО УЧРЕЖДЕНИЯ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ» контракт, передбачав початок надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту малого грузового підйомника, так званому «ФЕДЕРАЛЬНОМУ КАЗЕННОМУ УЧРЕЖДЕНИЮ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ», протягом одного року з моменту підписання контракту та їх завершення до 28.12.2023 року.

Згідно з Актами про прийом виконаних робіт № 8 від 31.01.2023 року, № 57 від 28.02.2023 року, № 133 від 31.03.2023 року, № 192 від 28.04.2023 року, № 244 від 31.05.2023 року, № 270 від 30.06.2023 року, № 361 від 31.07.2023 року, № 379 від 31.08.2023 року, № 431 від 29.09.2023 року, № 485 від 31.10.2023 року, № 537 від 30.11.2023 року та № 594 від 15.12.2023 року ООО «Омега Лифт Сервис» виконало умови контракту укладеного із, так званим «ФЕДЕРАЛЬНИМ КАЗЕННЕМ УЧРЕЖДЕНИЕМ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ» та виконання робіт з надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту малого грузового підйомника, так званому «ФЕДЕРАЛЬНОМУ КАЗЕННОМУ УЧРЕЖДЕНИЮ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ» на загальну суму 103 599,96 рос. руб.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м. Судак АР Крим, у період часу з 09.01.2023 року до 28.12.2023 року, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеним на тимчасово окупованій території, а саме уклав контракт № 193 (реєстраційний номер на сайті закупівель № 423000003 ) від 09.01.2023 року із, так званим «ФЕДЕРАЛЬНИМ КАЗЕННЕМ УЧРЕЖДЕНИЕМ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ», та виконавши роботи з надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту малого грузового підйомника на загальну суму 103 599,96 рос. руб.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі, окупаційною адміністрацією держави-агресора.

12 березня 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно з ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, 20.03.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик на 25.03.2024 року, 26.03.2024 року, 27.03.2024 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального. Однак, ОСОБА_4 на виклики не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, при цьому, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказового матеріалу, отриманого у ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: протоколом огляду мережі Інтернет від 07.03.2024 року, а саме сайту Єдиної інформаційної системи у сфері закупівель Державного казначейства РФ, за URL-адресою: https://zakupki.gov.ru, у якому зафіксовані відомості щодо укладання, так званим ООО « Омега Лифт Сервис » контракту № 193 від 09.01.2023 року (реєстраційний номер контракту на сайті закупівель № 423000003 ) із, так званим « ФЕДЕРАЛЬНИМ КАЗЕННЕМ УЧРЕЖДЕНИЕМ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ »; протоколом огляду мережі Інтернет від 07.03.2024 року, а саме сайту єдиного державного реєстру юридичних осіб за URL-адресою: https://egrul.nalog.ru, за результатами якого отримані відомості про реєстрацію ООО « Омега Лифт Сервис » та його засновників; протоколом огляду мережі Інтернет від 19.03.2024 року, а саме сайту Єдиної інформаційної системи у сфері закупівель Державного казначейства РФ, за URL-адресою: https://zakupki.gov.ru, в якому зафіксовані відомості щодо укладання, так званого ООО «Омега Лифт Сервис» контракту № 193 від 09.01.2023 року (реєстраційний номер контракту на сайті закупівель № 423000003 ) з, так званим «ФЕДЕРАЛЬНИМ КАЗЕННЕМ УЧРЕЖДЕНИЕМ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «САНАТОРИЙ «СОКОЛ» МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ»; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, під час проведення досудового розслідування отримані дані, що ОСОБА_4 , дотепер, знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Згідно відомостей з Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, 05.07.2021 року ОСОБА_4 перетнув адміністративну межу України з ТОТ України АР Крим у пункті пропуску КПВВ Чонгар (Салькове).

09 квітня 2024 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 5 Управління ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У свою чергу, санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як додатковий вид покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно даного реєстру громадянину України ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить: житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 20362333.

Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, громадянину ОСОБА_4 належить автомобільний транспортний засіб марки ВАЗ 21061 VIN- НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_6 .

Накладання арешту на майно надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження та забезпечити конфіскацію майна як виду додаткового покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Крім того, з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна (автомобіля) та забезпечення його схоронності, слідчий просить розглядати дане клопотання без повідомлення власника даного майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Розгляд клопотання відбувався за відсутності власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 08.04.2024 року за № 0000118 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке виділено з кримінального провадження № 0000024 від 12.03.2020 року.

Клопотання подано старшим слідчим 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто, клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, 12.03.2024 року складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (випуск № НОМЕР_4 (НОМЕР_5) від 20.03.2024 року) та 20.03.2024 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира АДРЕСА_4 , належить на праві приватної спільної часткової власності (частка власності ) ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ).

Зокрема, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, легковий автомобіль марки ВАЗ 21061, VIN - НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_6 ,на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вище викладені обставини, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 2 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 08.06.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: частину житлової квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 20362333 та автомобільний транспортний засіб марки ВАЗ 21061, VIN- НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_6 ,які на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), шляхом заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно зазначеного майна.

Копію ухвали направити слідчому для виконання та опублікувати на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора для відома власнику майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: