Справа № 455/1027/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/278/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 січня 2024 року, -

встановила:

вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Документи, передані суду сторонами кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) 9000,00 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) 190,80 гривень матеріальної шкоди.

Згідно вироку, 21.04.2023 близько 09:00 години ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, умисно наніс декілька ударів рукою по лівому плечі своїй сусідці ОСОБА_9 , чим заподіяв їй згідно висновку судово-медичного експерта два синці на передній поверхні лівого плеча, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок в частині задоволення цивільного позову - скасувати. Ухвалити новий вирок, яким в частині задоволення цивільного позову - відмовити. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що вирок в частині задоволення цивільного позову є незаконним та необгрунтованим, прийнятим без урахування фактичних обставин справи.

Звертає увагу, що діагноз струс мозку, який був поставлений потерпілій підтверджується виключно словами самої потерпілої.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься рецепту (рекомендації) лікаря на необхідність придбання в аптеці відповідних медичних препаратів для лікування потерпілої.

Вважає, що 25.04.2023 медичні препарати згідно фіскального чеку придбані потерпілою ОСОБА_10 на власний розсуд.

Наголошує, що потерпіла придбала медичні препарати Магне-В6 та Аффіда форт, ці ліки являються знеболюючими і не можуть бути ефективними при встановленому діагнозі - струс мозку.

Вказує, що згідно висновку експерта №38/23 від 24.04.2023 при проведенні судово-медичної експертизи потерпілої, виявлено два синці на передній поверхні лівого плеча, які утворилися від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, характерні для дії палаців руки, не характерний для утворення при падінні з положення стоячи, по давності утворення може відповідати часу 21.04.2023 і відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Підкреслює, що у вищезазначеному висновку потерпіла зазначила, що 21.04.2023 біля 09:00 год. в с.Стрільбичі, вийшла на подвір`я, побачила сусіда з яким почалася сварка, під час якої він наніс удар рукою по голові ззаду справа, по лівій руці та правій руці. Свідомість не втрачала. За медичною допомогою не зверталась. Скарги на біль в місцях ударів головний біль.

Як вбачається з цивільного позову потерпіла втратила працездатність та не змогла працювати з 21.04.2023 по 01.05.2023 (10 календарних днів), тобто лікувалася як стаціонарно в Старосамбірській PЛ так і амбулаторно.

Однак, апелянт вважає, що на підтвердження своїх вимог потерпіла не може підтвердити той факт, що вона дійсно проходила лікування стаціонарно чи амбулаторно в Старосамбірській PЛ в період з 21.04.2023 по 01.05.2023.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи, не міститься доказів підтвердження як факту офіційного працевлаштування потерпілої, так і факту тимчасової непрацездатності потерпілої.

Захисник вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди є необгрунтованою та заявлена з єдиною метою - збагачення потерпілої за рахунок Обвинуваченого, оскільки не має підстав для стягнення моральної та матеріальної шкоди в такому розмірі, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення.

На думку захисника, при ухваленні вироку суд першої інстанції не врахував ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто являється особою пенсійного віку, не працює, проживає з дружиною, яка теж є особою пенсійного віку, а відповідно не має фінансової змоги оплатити розмір моральної та матеріальної шкоди в розмірі 9000,00 гривень та 190,80 гривень на користь потерпілої ОСОБА_9 ..

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, в процесі розгляду справи зробив належні висновки для себе та щиро розкаявся, окрім того, дії потерпілої мали провокативний характер.

На апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 подав заперечення, просить залишити без змін вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 січня 2024 року, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що цивільний позов в цій справі вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінального процесуального законодавства, судом повною мірою враховано глибину та тривалість перенесених нею страждань, невиправні зміни звичних життєвих обставин, та понесених нею витрат.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу заперечив, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Згідно ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.9 Постанови №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів провадження вбачається, що до початку розгляду провадження потерпілою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 190,80 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень.

На підставі досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення вимог цивільного позову та вирішив стягнути із обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 9000 грн. моральної шкоди та 190,80 грн. матеріальної шкоди.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що судом встановлено, що моральні страждання потерпілої виявились у фізичному болю, яких вона зазнала через завдання її обвинуваченим тілесних ушкоджень, у душевних переживаннях через протиправну поведінку обвинуваченого щодо завдання потерпілій тілесних ушкоджень, виникнення у зв`язку з цим почуття невпевненості у майбутньому, відчаю, гніву, приниженні її честі та гідності внаслідок образливих висловлювань обвинуваченого у бік потерпілої в присутності її сина, глузування з приводу факту смерті чоловіка потерпілої.

Потерпіла була змушена докладати додаткових зусиль та витрачати додатковий час для відновлення здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою.

Всі ці фактори тягнуть за собою моральні страждання потерпілої.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність моральної шкоди у вищевикладеній частині; протиправність поведінки обвинуваченого як особи яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою обвинуваченого та її результатом - моральною шкодою; вина обвинуваченого як особи яка завдала моральної шкоди.

Визначаючи розмір заподіяної матеріальної шкоди, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що у зв`язку з завданням 21.03.2023 обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень, остання 24.04.2023 зверталась за медичною допомогою, в ході якої отримала рекомендації лікаря щодо вживання з метою відновлення стану здоров`я лікувальних препаратів Магне-В6 та Ібупрофен, а 25.04.2023 потерпіла придбала в аптеці лікувальні препарати Магне-В6 та Аффіда форт за ціною 190,80 гривень.

Витрачені потерпілою на придбання лікувальних засобів грошові кошти у розмірі 190,80 підлягають на підставі статті 1166 Цивільного кодексу стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої, оскільки дослідженими судом доказами підтверджується факт завдання потерпілій матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою обвинуваченого, що призвело до зменшення її благ внаслідок придбання лікувальних засобів з метою відновлення стану здоров`я після нанесення їй тілесних ушкоджень (реальні збитки), вина обвинуваченого у завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою обвинуваченого та завданою шкодою.

Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, з огляду на наведене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції наведених вище вимог дотримався в повній мірі, визначений розмір відшкодування завданої моральної шкоди буде справедливим й відповідатиме принципу розумності, ступеню понесених потерпілою моральних страждань, внаслідок протиправних дій обвинуваченого та буде достатньою компенсацією такої шкоди.

На переконання колегії суду, визначений місцевим судом розмір моральної шкоди, стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілої, є достатнім для розумного задоволення потреб останньої та не призведе до її безпідставного збагачення, отже є обґрунтованим.

Щодо доводів апелянта з приводу, відсутності доказів підтвердження як факту офіційного працевлаштування потерпілої, так і факту тимчасової непрацездатності потерпілої в матеріалах кримінального провадження, слід вказати, що вказані доводи були досліджені в суді першої інстанції і суд у вироку обґрунтовано вказав, що такі є слушними, так як, не можна погодитись з доводами потерпілої про завдання їй обвинуваченим моральної шкоди у виді порушення конституційного права на працю у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження як факту офіційного працевлаштування потерпілої, так і факту тимчасової непрацездатності потерпілої. Такими доказами могли б стати відомості щодо працевлаштування потерпілої (копія трудової книжки, довідки з місця роботи, листок непрацездатності, відповідна медична документація та ін.).

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнули б за собою скасування оскаржуваного вироку.

На переконання колегії суддів викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими в цілому.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Старосамбірського районного суду Львівської області від 31 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін,апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4