1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5181/24 1-кс/335/2552/2024
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у вигляді заборони його відчуження у будь-який спосіб та заборони розпорядження, для запобігання можливості його відчуження, пошкодження. Зобов`язати службових осіб ЦНАП м. Запоріжжя внести записи стосовно арешту об`єкти нерухомого майна, який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановленої досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав 2 полімерних зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, з метою подальшого збуту.
Після чого, 30.04.2024, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на території гаражного кооперативу по вул. Виборзькій в м. Запоріжжя, отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 1000 гривень від ОСОБА_6 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому 2 полімерні зіп-пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/8236-НЗПРАП від 03.05.2024, надані порошки білого кольору містять психотропна речовину, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, маса якої складає 0,2102 г (в перерахунку на основу).
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини.
Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено, діючи повторно, у невстановленої досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав 2 полімерних зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, з метою подальшого збуту.
Після чого, 11.05.2024, приблизно о 14 годині, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_2 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 1000 гривень від ОСОБА_6 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому 2 полімерні зіп-пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/8880-НЗПРАП від 12.05.2024, надані порошки білого кольору містять психотропна речовину, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, маса якої складає 0,1630 г (в перерахунку на основу).
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, вчинене повторно.
Крім того ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено, діючи повторно, у невстановленої досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав 2 полімерних зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, з метою подальшого збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, 11 травня 2024 року ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину з метою збуту, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_2 , де о 14 годині 09 хвилин був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення. Під час затримання, в період часу з 16 години 08 хвилин по 17 годину 15 хвилин вказаного дня, було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого у останнього виявлено та вилучено 2 полімерних зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-24/8929-НЗПРАП від 17.05.2024, надані кристалічні речовини білого кольору всередині двох зіп-пакетів містять психотропну речовину, обіг якої обмежено МЕТАМФЕТАМІН, загальна маса якої складає 0,248 г (в перерахунку на основу).
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту, вчинене повторно.
Відповідно до наданої інформації від ТОВ «ЗМБТІ» власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, тимчасове у встановленому кримінальним процесуальним законом позбавлення права на відчуження зазначеного у клопотанні майна є необхідним для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим слідчий відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, у зв`язку з чим, з метою недопущення перереєстрації нерухомого майна.
Слідчий відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_5 та його захисник у судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_5 та його захисника.
На підставі ч. 4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами ч. 1ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
В рамках вказаного кримінального провадження, 11.05.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
12.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 11.05.2024 до 09.07.2024 включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
31.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до наданої інформації від ТОВ «ЗМБТІ» у приватній власності є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно є предметом можливої конфіскації майна, як виду покарання, та яке може бути призначено ОСОБА_5 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Тому слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на майно саме шляхом тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження відповідним майном, з метою запобігання можливості його передачі/відчуження на користь третіх осіб, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.
У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути безповоротну втрату майна, до якого може бути застосована конфіскація.
Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином, всі обставини, проаналізовані в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у вигляді заборони його відчуження у будь-який спосіб та заборони розпорядження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Зобов`язати службових осіб ЦНАП м. Запоріжжя внести записи стосовно арешту об`єкти нерухомого майна, який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали надіслати слідчому СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 для організації її виконання та ОСОБА_5 та його захиснику.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1