Справа № 132/2868/22
Ухвала

Іменем України

27.05.2024 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участі : секретаря ОСОБА_2

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області подання т.в.о. начальника ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_4 про можливість заміни призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , засудженого вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2024 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

ВСТАНОВИВ :

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшло подання т.в.о. начальника ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_4 про можливість заміни призначеного судом покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2024 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. Вирок набрав законної сили 29.03.2024 р.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений статтею 72 КК України.

На підставі вищевикладеного, т.в.о. начальника ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області полковник поліції ОСОБА_4 просив замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_5 у виді арешту на інший вид покарання, а саме на пробаційний нагляд, відповідно до ст. 72 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги подання та просив його задовольнити, замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає два дні пробаційного нагляду.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Вислухавши пояснення прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи подання, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2024 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. Вирок набрав законної сили 29.03.2024, та був направлений до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області для його виконання.

На теперішній час ОСОБА_5 не відбуває призначене йому покарання у виді арешту. Отже, станом на 27.05.2024 року невідбута ним частина покарання складає 3 місяці.

23.08.2023 року був прийнятий Закон України №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який вступив у законну силу 28.03.2024 р.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України викладена в такій редакції: 1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців; 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим законом додано новий вид покарання, а саме ст.59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пункт 2 частини 1 статті 72 КК України в редакції закону від 23.08.2023 встановлює, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Санкція ч. 1 ст. 164 КК України в редакції Закону №3342-IX, передбачає такі види покарання: громадські роботи на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин, пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, утому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_5 покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2024 року за ч.1 ст.164 КК України має бути замінено у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України № 3342-IX від 23.08.2023.

Приймаючи до уваги, що Закон України № 3342-IXвід 23.08.2023 скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді арешту на інший більш м`який вид покарання,відповідно статті 72КК України, а саме на покарання у виді пробаційного нагляду.

З огляду на те, що судом вирішується питання про заміну покарання, а не його призначення, суд не керується положеннями ч. 4 ст. 59-1 КК України, згідно якої пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Водночас, враховуючи, що такий вид покарання, як пробаційний нагляд, на відміну від покарання у виді арешту, не передбачає обмеження таких основних конституційних прав і свобод,передбачених ст. 33Конституції України,як свобода пересування та вільний вибір місця проживання, та за своєю суттю є значно м`якшим, суд не вважає, що збільшення невідбутої частини строку покарання засудженому із розрахунку день за два, погіршуватиме його становище.

За таких обставин, подання т.в.о. начальника ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 72, ч. 3 ст. 74, п.23 розділу ІІ«Прикінцевих таперехідних положень`КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Подання т.в.о. начальника ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 невідбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 28.02.2024 року у виді 3 місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Після набрання ухвалою законної сили направити її копію разом з копією вироку суду від 28.02.2024 до органу пробації за місцем проживання засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1