Номер провадження: 11-сс/813/432/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.02.2024, якою в межах к/п №0001563 від 22.12.2023 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, працюючого водієм у КП «Надія» Крижанівської сільради Одеського району Одеської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2024, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0001563 від 22.12.2023 було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 та продовжено відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2024, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи зазначене рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та ризики, які стали підставою для обрання останньому запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, зокрема ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння, який призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі особи; підозрюваний знайомий із свідком, який є колегою останнього.

Окрім того, слідчий суддя враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також виходячи із конкретних обставин інкримінованого підозрюваному злочину, прийшов до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді постановленою із порушенням норм кримінально процесуального права, з огляду на наступне:

- слідчим суддею не врахована відсутність доказів підтверджуючих в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме відсутні висновки експертиз, які б підтверджували наявність можливості у підозрюваного уникнути ДТП;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що органом досудового розслідування не було доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість після ДТП ОСОБА_7 дійсно покинув місце ДТП у зв`язку із поганим станом здоров`я та загостренням хронічної хвороби, проте після того, як у нього пройшло загострення він одразу повернувся на місце ДТП та не намагався його покинути, окрім того органом досудового розслідування допитано вже всіх свідків;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а також те, що він має низку важких захворювань та є інвалідом 2-ої групи.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме в тому, що він 22.12.2023, у невстановлений слідством час, працюючи на посаді водія в Комунальному підприємстві «Надія» Крижанівської сільської ради Одеського району Одеської області, керуючи спеціалізованим вантажним сміттєвозом «АТ 3011», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав на територію Лісківського кладовища, розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Ліски, вул. Марсельська, 1, де разом із працівниками зазначеного комунального підприємства ОСОБА_12 і ОСОБА_13 стали здійснювати збирання та вивезення сміття з території вищевказаного кладовища.

Згодом 22.12.2023, у невстановлений слідством час, перебуваючи на території Лісківського кладовища, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вжили спиртні напої, після чого ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011», чим допустив порушення вимог п. 2.9. а) ПДР України, при цьому останній разом із працівниками КП «Надія» ОСОБА_12 і ОСОБА_13 продовжили збирати сміття на території Лісківського кладовища, під час чого водій ОСОБА_7 на керованому ним сміттєвозі «АТ 3011» під`їжджав до куп сміття (гілки та трава), а ОСОБА_12 і ОСОБА_13 завантажували це сміття у кузов-контейнер зазначеного сміттєвоза.

У подальшому 22.12.2023, приблизно о 13:40 год., у світлий час доби, у суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за кермом спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011», перебуваючи на ділянці №24 Лісківського кладовища, з метою під`їзду до однієї з куп сміття (гілки та трава), розташованих на вказаній ділянці кладовища, прийняв рішення відновити рух заднім ходом.

В цей момент на вказаній ділянці кладовища, у безпосередній близькості від зазначеного сміттєвоза «АТ 3011», знаходився працівник КП «Надія» ОСОБА_12 .

Перед початком руху заднім ходом, маючи можливість звернутися за допомогою до інших осіб, а також маючи реальну і об`єктивну можливість виявити небезпеку для свого руху зазначеного пішохода ОСОБА_12 , який перебував у безпосередній близькості від сміттєвоза, водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.3. б) ПДР України, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався в безпеці свого руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження, стан і конструкцію свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не звернувся за допомогою до інших осіб, а діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вимог п.п. 1.5., 10.9. ПДР України, відновив рух на вищевказаному вантажному сміттєвозі та став рухатися заднім ходом по ділянці №24 Лісківського кладовища, рухаючись з боку житлового комплексу «Меридіан» в напрямку футбольного клубу «Дербі», під час чого скоїв наїзд (переїзд) правими колесами керованого ним спеціалізованого вантажного сміттєвоза «АТ 3011» через тіло пішохода ОСОБА_12 .

Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_12 , спричинені тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження.

Окрім того, апеляційний суд наголошує на тому, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК країни для обрання/продовження відповідного запобіжного заходу, та відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Також, відповідно до матеріалів провадження, постановами ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_14 від 23.12.2023 було призначено судову автотехнічну та судову транспортно-трасологічну експертизи (а.с. 26-27) задля забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, проте до теперішнього часу органом досудового розслідування не отримано результатів зазначених експертиз, у зв`язку із чим твердження сторони захисту з цього приводу є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що ризик це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій та запобіжний захід застосовується саме для запобігання ризиків, тобто до моменту їх настання.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, а також тим, що підозрюваний особисто знайомий із свідком, який є його колегою.

Окрім того, апеляційний суд також враховує той факт, що ОСОБА_7 інкримінується тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років та уразі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосовано звільнення від покарання та його відбування.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги твердження сторони захисту, що ОСОБА_7 є раніше не судимий та має постійне місце проживання, проте зауважує на тому, що зазначені обставини не свідчать про відсутність встановлених вище апеляційним судом ризиків.

Також, колегія суддів враховує твердження сторони захисту, що ОСОБА_7 є інвалідом 2-ої групи, водночас зауважує на тому, що будь-яких доказів, які б свідчили про критичний стан підозрюваного та вказували на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України виключають можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.02.2024, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою до 10.04.2024, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4