Дата документу 29.05.2024 Справа № 333/3355/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/3355/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/322/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, не одружений, має середню освіту, не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 (шістдесят) діб до 23 червня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_6 наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, тому у суду є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Крім того, ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що в обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначив, а слідчий суддя погодився, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду через тяжкість злочину. Однак, відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.

Зазначає, що слідчим суддею не встановлено, з якою метою та для яких слідчих дій викликався підозрюваний, відповідно має місце неповнота дослідження наданих слідчим доказів.

Посилання на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, лише через факт відсутності постійного джерела прибутку слідчим нічим не обґрунтоване та є лише стереотипним припущенням щодо можливості вчинення підозрюваним інших злочинів.

Також, зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано наявність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного, а саме з гр. ОСОБА_9 , з якою останній мешкає сім`єю, має на утриманні її неповнолітнього сина.

Вважає, що не доведено та не обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000376 від 12 березня 2024 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 11 березня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, потворно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись біля кладовища «Першотравневе», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та викрав з кишені його куртки майно, що належить останньому, а саме: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , на якій знаходились грошові кошти у сумі 778 гривень 73 копійки; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy S8», об`ємом пам`яті на 4/64 ГБ, у корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI (2): НОМЕР_3 , вартістю 3 000 гривень 00 копійок, в якому знаходилась сім-картка оператору мобільного зв`язку «lifecell» з абонентським номером НОМЕР_4 , яка матеріальної шкоди для потерпілого не представляє.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 11 березня 2024 року приблизно о 15 годині 11 хвилин, маючи у користуванні раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , що емітована АТ КБ «Приватбанк» та яка належить потерпілому ОСОБА_11 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений держателем, тобто для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, а також знаючи про встановлений ліміт транзакції, що не потребував підтвердження пін-кодом, знаходячись у приміщенні магазинів «Мрія», «Аптека 34», «Домашні напівфабрикати Запоріжжя», «Шоп візит Запоріжжя», викрав з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти шляхом безконтактного розрахунку за товари через платіжні термінали, а саме:

- 11 березня 2024 року о 15 годині 11 хвилин, викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 183 гривні 70 копійок, розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядився на власний розсуд;

- 11 березня 2024 року о 15 годині 19 хвилин, викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 98 гривень 10 копійок, розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядився на власний розсуд;

- 11 березня 2024 року о 15 годині 23 хвилини, викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 172 гривні 71 копійка, розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядився на власний розсуд;

- 11 березня 2024 року о 15 годині 24 хвилини, викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 170 гривень 00 копійок, розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядився на власний розсуд;

- 11 березня 2024 року о 15 годині 33 хвилини, викрав з банківського рахунку потерпілого грошові кошти у сумі 154 гривні 22 копійки, розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядився на власний розсуд, а всього на загальну суму 3 778 гривень 73 копійки.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За вказаним фактом 18 березня 2024 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволення, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, те, що підозрюваному вручалось повістки про виклик, на які він жодного разу не з`явився до слідчого відділення у призначений йому день та час, в т.ч. те, що останній має нестійкі соціальні зв`язки, не має офіційного місця працевлаштування, немає постійного джерела доходу; те що останній неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки з гр. ОСОБА_9 , з якою останній мешкає сім`єю та має на утриманні її неповнолітнього сина, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків.

Посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не встановлено, з якою метою та для яких слідчих дій викликався підозрюваний, не є слушним, оскільки неприбуття підозрюваного на виклик слідчого для проведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій є порушенням покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.42 КПК України.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Разом з цим, слідчим суддею при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою одночасно визначено заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт направлено до суду.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень кримінального процесуального законодавства, в т.ч. вищевказаної статті, строк тримання під вартою слідчим суддею визначається в межах строку досудового розслідування.

Як убачається із наявних матеріалів, строк досудового розслідування у цьому провадженні з урахуванням періоду його зупинення у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваного, завершується 04 червня 2024 року.

На викладене слідчий суддя уваги не звернув та застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, який значно перевищує строки досудового розслідування.

Таким чином, вказана ухвала в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 (шістдесят) діб до 23 червня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. , змінити в частині строку дії ухвали, встановивши цей строк до 04 червня 2024 року, включно.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4