КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/759/2024
ЄУН: 757/5414/23-к Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретарів ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 лютого 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

особи, яка подала скаргу, (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0000514.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ДБР та зобов`язання вчинити дії, визнати такою, що підлягає розгляду слідчим суддею у встановленому порядку.

Апелянт стверджує, що копію ухвали від 9 лютого 2023 року отримана ним 30 жовтня 2023 року, п`ятиденний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу, визначений вимогами КПК України, який спливає 3 листопада 2023 року, ним не пропущений.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою повністю, мало місце умисне істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило ним, як учасником судового процесу, реалізацію наданих процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а саме: своєчасне оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Апелянт вважає, що слідчий суддя навмисно протрактував норми КІІК України на користь Генерального прокурора та його Офісу, а у резолютивній частині ухвали навмисно не вказане посилання на статтю 370 КІІК України, так як ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а тому, на думку апелянта, слідчий суддя вступив у злочинну змову з Генеральним прокурором і його Офісом задля проявів приниження та зневаги до нього, як до учасника судового процесу, чим порушені принципи верховенства права та рівності перед законом, а також пункт 4 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Адвокат ОСОБА_8 та уповноважена особа Офісу Генерального прокурора, належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не зьявились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

З огляду на позицію ОСОБА_7 , зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідив матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як встановлено колегією суддів, ухвала слідчого судді постановлена без виклику ОСОБА_7 , а її копія вручена ОСОБА_7 30 жовтня 2023 року. Апеляційна скарга подана до суду поштовим відправленням 3 листопада 2023 року, тобто, в установлений законом строк, отже немає необхідності поновлювати строк апеляційного оскарження вказаного судового рішення.

Перевіркою наявних матеріалів судового провадження встановлено, що 9 лютого 2023 року до Печерського районного суду м. Києва поштовим відправленням надійшла скарга ОСОБА_7 на «бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у невинесенні постанови про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування після отримання клопотання, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк та ненаданні відповіді у встановлений КПК України строк».

Скарга обґрунтована тим, що 11 січня 2023 року засобами поштового зв`язку він звернувся «з клопотанням на ім`я Генерального прокурора України ОСОБА_9 в порядку абзацу першого частини п`ятої статті 36 Кримінального процесуального кодексу України з проханням вмотивованою постановою доручити здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення (кримінальне провадження № 0000514) іншому органу досудового розслідування через неефективне досудове розслідування; передати матеріали справи для проведення досудового розслідування органу досудового розслідування, який відповідає критеріям «Ненаціоналістичний», «Нерусофобський», «Незалежний від впливу СБУ, вищестоячого прокурора, вищестоячого керівника поліції, генерального директора ДП «Тернопільстандартметрологія» ОСОБА_10 ».

Вказане клопотання вручене за довіреністю 16 січня 2023 року.

Станом на 27 січня 2023 року відповіді про задоволення клопотання або відмову у задоволенні клопотання не надіслано та не отримано, чим порушено приписи статті 220 КПК України, а тому, як зазначено у скарзі, «Генеральним прокурором України порушено процесуальний порядок розгляду скарги в частині повідомлення про її розгляд в триденний термін, у зв`язку з чим просив визнати бездіяльність Генерального прокурора протиправною; зобов`язати Генерального прокурора України вмотивованою постановою доручити здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення (кримінальне провадження № 0000514) іншому органу досудового розслідування через неефективне досудове розслідування; передати матеріали справи для проведення досудового розслідування органу досудового розслідування, який відповідає критеріям «Ненаціоналістичний», «Нерусофобський», «Незалежний від впливу СБУ, вищестоячого прокурора, вищестоячого керівника поліції, генерального директора ДП «Тернопільстандартметрологія» ОСОБА_10 ; про результати розгляду клопотання повідомити письмово у встановлений законодавством строк його та його адвоката у спосіб, визначений Кримінальним процесуальним кодексом України» (ас. 1-4).

Відмовляючи у відкритті провадження за поданою скаргою, слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Однак, посилання особи, що подала скаргу, на положення ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки ОСОБА_7 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Так бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, повинна відповідати наступним обов`язковим критеріям: слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто згідно з вказаною нормою процесуального закону оскаржити під час досудового розслідування до слідчого судді можливо не будь-яку бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а тільки ту, яка стосується обов?язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Зокрема, до такої бездіяльності належить нерозгляд клопотання, поданого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в порядку ч. 1 ст. 220 КПК України, оскільки законодавець визначив, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Між тим, згідно з ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Оскільки з цієї норми КПК України слідує, що вирішення питання про зміну підслідності у кримінальному провадженні є правом, а не обов`язком Генерального прокурора, тобто, входить до його дискреційних повноважень, і кримінальним процесуальним законом не встановлено строку для вирішення такого питання, колегія суддів вважає, що не розглянувши клопотання ОСОБА_7 , Генеральний прокурор не допустив бездіяльності, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий судді відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

У зв?язку з наведеним, на переконання колегії суддів, висновок слідчого судді про те, що бездіяльність Генерального прокурора щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_7 про зміну підслідності кримінального провадження не є такою, що підлягає оскарженню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Окрім того, колегія суддів враховує, що статтею 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги,

тобто, законом не передбачені повноваження слідчого судді своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, як і не передбачено повноважень визнання бездіяльності протиправною, про що у скарзі до місцевого суду просив ОСОБА_7 .

Таким чином, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Отже підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 9 лютого 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, у рамках кримінального провадження № 0000514, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4