Справа № 643/3157/24
Провадження № 1-кс/643/463/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 від 31.03.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця ДТП на перехресті прт Тракторобудівників та Салтівського шосе у місті Харкові, а саме на автомобіль Renault Kango, р.н. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. Також прокурор просить визначити місце зберігання вказаного майна.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди. У органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової автотехнічної експертизи, з метою встановлення технічного стану вищезазначеного автомобіля та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення. Вилучене майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, а тому, з метою його збереження, позбавлення можливості його знищення або переховування, виникла необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву у якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Від представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява у якій він просив розглядати клопотання без їх участі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області, за процесуального керівництва Салтівської окружної прокуратури, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001241 від 31.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване за повідомленням оператора 102 про те, що про те, що 30.03.2024 близько 22:06 на перехресті пр. Тракторобудівників та Салтівського шосе водій автомобіля Рено Кенго, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини кісток правої гомілки.

Слідчим ВРЗуСТ СУ ГУ НП в Харківській області у період часу з 00:05 до 01:00 год., 31.03.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті пр. Тракторобудівників та Салтівського шосе у місті Харкові де виявлено автомобіль Renault Kango, д.н.з. НОМЕР_1 , який має ушкодження у вигляді деформації лобового скла з водійської сторони, вм`ятина на кришці капоту з лівої сторони.

Під час проведення огляду було вилучено автомобіль Renault Kango, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який поміщено на майдан тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що за кермом вказаного автомобіля перебував громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., який є власником даного транспортного засобу.

Постановою слідчого СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 від 01.04.2024 вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. На переконання слідчого судді проведення огляду та тимчасове вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є засобом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 31.03.2024, у період часу з 00:05 до 01:00 год., під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на перехресті пр. Тракторобудівників та Салтівського шосе у місті Харкові, а саме на автомобіль Renault Kango, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

У задоволенні клопотання у частині визначення місця зберігання арештованого майна відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1