печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 прокурор першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Прокурор вказує, що безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та його протиправну діяльність припинено.

Ураховуючи вищевказане, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором 28.07.2023 здійснено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а 27.03.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Мурманськ російської федерації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме:протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.07.2023;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 12.06.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 19.06.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 23.06.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 26.06.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 30.06.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 06.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 11.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 14.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 17.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 20.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР від 24.07.2023, зібраними за дорученням слідчого;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 03.07.2023;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 03.07.2023;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 05.07.2023;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 17.07.2023;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 18.07.2023;висновком експерта ВНДЕКЦ МВС України від 18.07.2023;протоколом обшуку від 27.07.2023;протоколом затримання ОСОБА_7 від 27.07.2023;протоколом затримання ОСОБА_8 від 27.07.2023;протоколом затримання ОСОБА_5 від 27.07.2023, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Постановою заступника Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування від 15.06.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000752 від 20.09.2022 продовжено до трьох місяців, тобто до 25.07.2023.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 17.07.2023 у справі № 757/30029/23-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 25.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 від 28.07.2023 у справі № 757/32260/23-к стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком до 19.09.2023 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 25.10.2023 включно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_12 від 14.09.2023 у справі № 757/40969/23-к.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 від 16.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 25.04.2024.

У подальшому, строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 13.12.2023 включно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 від 20.10.2023 у справі № 757/47292/23-к.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 11.12.2023 у справі № 757/56704/23-к строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 08.02.2024 включно.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 07.02.2024 у справі № 757/6068/24-к продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 06.04.2024.

Постановою прокурора від 18.03.2024 матеріали за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України виділено в окреме провадження № 0000225 від 18.03.2024.

Прокурором у провадженні 28.03.2024 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та початок виконання вимог ст. 290 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, а слідчим за постановою прокурора від 28.03.2024, з супровідним листом № 31/2/1-26725ВИХ-24 31/2/1-51931-22 від 28.03.2024 повідомлено про прийняте рішення сторону захисту й надавався доступ до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 від 04.04.2024 у справі № 757/14768/24-к строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 27.05.2024 включно.

Строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 27.05.2024, однак закінчити досудове розслідування до спливу даного строку неможливо через необхідність скерування обвинувального акту з додатками до суду з строком достатнім для проведення підготовчого судового засідання.

Прокурор зазначає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 27.05.2024, а після виконання вимог ст. 290 КПК України залишалось 26 календарних днів строку, виникла необхідність у його продовженні на 25 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 15.06.2024, у зв`язку з наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність вказаних ризиків є те, що кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, свою участь у незаконному перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин, може планувати втечу та переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та має реальні можливості залишити територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Перебування нашої держави у стані війни з російською федерацією може також сприяти ОСОБА_5 до залишення меж країни, що унеможливить подальше проведення належного досудового розслідування та судового розгляду.

Разом з тим, ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів, інших учасників кримінального провадження, з метою зміни раніше наданих у кримінальному провадженні показів і уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки підозрюваному вручені повідомлення про підозру, повідомлення про зміну та нову підозру, та клопотання про обрання запобіжного заходу, продовження його строків з доданими до нього матеріалами досудового розслідування, якими воно обґрунтовується, ознайомлено із матеріалами в порядку ст. 290 КПК України, відповідно останній отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій відносно невстановлених до цього часу осіб. З урахування вказаної обставини підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими підозрюваними та іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини незаконного виготовлення та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб, розробити стратегію ухилення від відповідальності. Крім цього, враховуючи важливість та силу доказового значення висновків експертів у цьому провадженні підозрюваний, як особисто так і через інших осіб, може вдатися до впливу на цих учасників процесу у цьому ж кримінальному провадженні з метою дискредитації їх висновків. Враховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа невстановлених на даний час стороною обвинувачення, можуть надати правдиві показання щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, намагатиметься вплинути на них з метою домогтися надання неправдивих показань на свою користь чи унеможливити своє викриття, а також встановлення обставин діяльності групи, приховати її учасників та осіб, що їй сприяли.

Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку, що ОСОБА_5 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином є те, що у випадку засудження за ч. 3 ст. 307 КК України, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 , ураховуючи свою участь у протиправній діяльності з незаконного перевезення, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, а також продовжити кримінальні правопорушення у такій сфері.

Зазначені ризики, які виправдовують продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, оскільки перебуваючи під вартою ОСОБА_5 не мав можливості контактувати з причетними до вчинених ним злочинів особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_5 надалі матиме можливість контактувати з причетними до вчинених злочинів особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, вчинення незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_5 будь-яких інших запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам необхідно продовжити строк застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджується. Таким чином, просили суд відмовити в задоволенні клопотання або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують можливу причетність до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 .

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та продовженні його дії.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Також, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Відтак, враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та в межах строків досудового розслідування, а саме: до 15.06.2024 включно.

Варто вказати, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 15.06.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1