Справа № 932/5174/23
Провадження № 1-в/932/100/23
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення речових доказів та скасування арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з клопотанням про повернення речових доказів, в якому просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_3 будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 ) , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками рухомого та нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281.

Предметом злочину у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0001281 був нібито об`єкт будівництва, який був розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , (після 21.09.2017 року вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд.13Б), який був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113. Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про передачу зазначеного майна на відповідальне зберігання іншій особі керівнику КП «Муніципальна варта» ДМР ОСОБА_7 .

21.07.2022 ОСОБА_4 помер.

17.01.2023 кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001281 було закрито постановою слідчого, однак цією постановою не було вирішено долю зазначених речових доказів. Оскільки кримінальне провадження закрито, то передача співвласнику та спадкоємцю речових доказів не спричинить шкоду кримінальному провадженню. Проте досі речовий доказ не був повернутий.

14.12.2017 слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 виніс ухвалу, якою зобов`язав слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 передати ОСОБА_4 на зберігання речовий доказ - зазначене в клопотанні майно. 08.05.2018 слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 виніс ухвалу, якою зобов`язав слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 повернути ОСОБА_4 зазначене в клопотанні майно. Однак в порушення Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, якою передбачено, що речові докази та інше майно, яке підлягає поверненню власникам, видається їм в натурі під розписку, яка долучається до матеріалів кримінальної справи, повідомлення про можливість отримання вилучених предметів та цінностей ані прокурор, ані слідчий не направляв в адресу власника майна у якого останнє було вилучено. Прокурор не здійснює належного нагляду за додержанням законів слідчим під час здійснення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню. Зазначена ухвала суду не виконана до дня звернення до суду.

У відповідності до Конституції України, норм ЦК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право мирно володіти своїм майном і право власності є непорушним. Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. За положеннями ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст.171-174 КПК України.

В подальшому представником заявника було подано доповнення до клопотання в якому він просив зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноважену особу Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути речовий доказ володільцю, власнику або уповноваженій ним особі та скасувати арешт накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.1019 по справі 202/1400/19. В обґрунтування своїх доповнень зазначив, що у даній справі органом досудового розслідування кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Процесуальним керівником до суду не було направлено клопотання в порядку ч.9 ст.100 КПК України про необхідність вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні та винести ухвалу, якою зняти з них арешт, накладений ухвалою суду від 12.09.2019, т.б. прокурор протягом тривалого часу не здійснює будь-яких дій направлених на виконання зазначеної імперативної норми. У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України. Порядком зберігання речових доказів встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається в тому числі його власнику або родичу власника майна, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка. Потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий спосіб втручання у права та свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреба. Скасування арешту вказаного в клопотанні майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі. Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності.

У судове засідання представник заявника адвокат ОСОБА_5 та прокурор не з`явилися, були повідомлені про дату розгляду клопотання, надали суду заяви про здійснення розгляду клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування та судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 17.01.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, т.б. за відсутністю складу кримінальних правопорушень. Зазначена постанова не скасована. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови під час досудового розслідування було встановлено, що на підставі заочного рішення Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 19.06.2015 у справі №202/5198/15-ц, яким було задоволено позов ОСОБА_9 та визнано за останнім право власності на нерухоме майно -незавершене будівництво квартирний житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , що складався з цокольного поверху було зареєстровано право власності на зазначене майно за ОСОБА_9 .. Відповідно до договору від 10.09.2015 про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 право власності на незавершене будівництво квартирний житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 , що складався з цокольного поверху. Однак зазначене заочне рішення ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 11.09.2015 було скасовано і відповідно підстава набуття права власності у останнього на недобудований будинок також відпала. В подальшому, заочним рішенням Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 04/07/2016 у справі №202/3999/16-ц було задоволено позов ОСОБА_4 та визнано за останнім право власності на нерухоме майно 87 квартир та нежитлові приміщення, які розташовані з першого по восьмий поверхи у квартирному (багатоквартирному) житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 7549,8 кв.м. Ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 зазначене заочне рішення було скасовано і відповідно підстава набуття права власності у останнього на квартири та нежитлові приміщення також відпала. Рішенням ДМР від 20.09.2017 №80/24 присвоєно адресу зазначеному незавершеному будівництвом багатоквартирному житловому будинку - АДРЕСА_3 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 у справі 200/18631/17 було визнано право комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_5 . Підставою для закриття кримінального провадження за ч.4 ст.190 КК України, за яким зазначений об`єкт будівництва був визначений речовим доказом є наявність цивільно-правових відносин між особами з приводу укладання договорів цивільно-правового характеру.

При проведенні досудового розслідування за зазначеним кримінальним провадженням слідчим СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 25.04.2019 року було винесено постанову, якою майно у тому числі недобудований будинок по АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_6 ), , що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; дві земельні ділянкикадастровий номер :02:422:0127 та кадастровий номер :02:422:0126 було визнано речовим доказом.

Відповідно до акту прийому передачі від 21 травня 2019 року, багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з приміщень І- ХV позицій різної площі, у підвалі та з 1 по 14 поверх будинку, дві земельні ділянки, були передані на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» Дніпропетровської міської ради.

Ухвалою слідчого судді Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 7.05.2019 року на недобудований будинок по АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_6 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та на земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127; земельну ділянку з кадастровим номером :02:422:0127 був накладений арешт, а саме тимчасове позбавлення права відчуження, розпорядження та користування. Зазначена ухвала була скасована ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року та постановлена нова ухвала, якою було накладено арешт, а саме позбавлення права відчуження недобудованого будинку по АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_6 ), що розташований на земельній ділянці площею 0,1402 га, кадастровий номер :02:422:0127 та земельній ділянці площею 0,0267 га, кадастровий номер :02:422:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127; земельної ділянки з кадастровим номером :02:422:0127

Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наданої представником заявника станом на 02.10.2019 року право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 10.09.2015 на підставі договору іпотеки. Однак, як встановлено під час досудового розслідування та зазначено в постанові про закриття кримінального провадження, ухвалою Індустріального райсуду м.Дніпропетровська від 11.09.2015 зазначене заочне рішення, яке було підставою набуття права власності ОСОБА_9 та стало підставою передачі права власності за договором іпотеки ОСОБА_4 на недобудований будинок, було скасовано. Зазначене свідчить про наявність спору щодо належності зазначеного нерухомого майна між особами з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини.

Таким чином будь-яких даних про вилучення буд. АДРЕСА_1 у натурі, як речового доказу по кримінальному провадженню суду не надано.

21.07.2022 ОСОБА_4 помер, що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть , актова запис 2050 від 22.07.2022.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 14.12.2017 було зобов`язано слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 передати ОСОБА_4 на зберігання речовий доказ - зазначене в клопотанні майно, а ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 08.05.2018 було зобов`язано слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 повернути ОСОБА_4 зазначене в клопотанні майноНе виконання зазначених рішень слідчого судді не може бути підставою задоволення клопотання представника заявника, оскільки кримінально-процесуальним законодавством України не передбачено здійснення контролю судом за виконанням органами досудового розслідування ухвал слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 171-174, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та/або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повернути ОСОБА_3 або її представнику будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 ) , (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 , який збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127 - відмовити.

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року на майно відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1