У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

У судові засідання, призначені на 18 квітня 2024 року, 06 травня 2024 року, 11 червня 2024 року та 21 червня 2024 року обвинувачена ОСОБА_5 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2024 року судом застосовувався примусовий привід до обвинуваченої ОСОБА_5 для доставлення останньої до Черкаського районного суду Черкаської області у судове засідання, яке було призначено на 11 червня 2024 року.

11 червня 2024 року до канцелярії суду надійшов рапорт від поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , з якого встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, не проживає та місцезнаходження останньої не відомо.

Відтак, обвинувачену ОСОБА_5 11 червня 2024 року до Черкаського районного суду Черкаської області не доставлено.

При цьому, у судовому засіданні 11 червня 2024 року прокурором надано суду лист начальника КП Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_7 № 11260/46104-2024 від 10 червня 2024 року та відомості Державної прикордонної служби України від 07 червня 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_5 27 березня 2024 року перетнула кордон України у напрямку виїзду через пункт пропуску «Шегині» транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 . Дані про її повернення в Україну відсутні.

З урахуванням наведеного, прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченої ОСОБА_5 , обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила суд звернути в дохід держави, внесену за обвинувачену заставу, посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_5 порушила запобіжний захід у вигляді застави та покладені на неї обов`язки ухвалою суду від 20 липня 2023 року.

Клопотання у частині обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор мотивувала тим, що обвинувачена ОСОБА_5 скоїла особливо тяжкий злочин, а тому є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку обвинуваченої і які обумовлюють необхідність її ізоляції. Також, аналізуючи те, що вона вчинила злочини, з корисливих мотивів та перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, то при застосуванні до неї більш м`якого запобіжного заходу не неможливо запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо заявлених клопотань покладався на розсуд суду.

У судове засідання викликався заставодавець ОСОБА_8 , однак не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши прокурора та захисника суд дійшов наступних висновків.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

Згідно з частиною 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до частини 9 статті 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Частиною 3 статті 182 КПК України визначено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

Водночас, зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому, суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначений ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу в дохід держави.

Так, 20 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 продовжено ОСОБА_5 строк тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 536 800 грн 00 коп., а також покладено на останню обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - носити електронний засіб контролю.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 135 від 24 липня 2023 року заставодавцем ОСОБА_8 внесена застава в розмірі 536 800 грн 00 коп.

Обвинувачену ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

28 липня 2023 року обвинувачена ОСОБА_5 на виконання вимог ухвали суду від 20 липня 2023 року здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну виконала та здала на відповідне зберігання слідчому СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

В судові засідання, 18 квітня 2024 року, 06 травня 2024 року, 11 червня 2024 року та 21 червня 2024 року обвинувачена ОСОБА_5 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Більше того, органи поліції не змогли здійснити привід ОСОБА_5 через те, що вона відсутня за місцем проживання.

Згідно довідки Білозірської сільської ради № 1226 від 10 червня 2024 року ОСОБА_5 не зареєстрована в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області.

При цьому, із відповіді із Єдиного державного демографічного реєстру № 636616 від 11 червня 2024 року встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як встановлено з листа начальника КП Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_7 № 11260/46104-2024 від 10 червня 2024 року та відомостей Державної прикордонної служби України від 07 червня 2024 року, ОСОБА_5 27 березня 2024 року перетнула кордон України у напрямку виїзду через пункт пропуску «Шегині» транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі паспорта для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 .

Дані про її повернення в Україну відсутні.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, переховується від суду, чим порушила запобіжний захід у вигляді застави та покладені на неї обов`язки ухвалою суду 20 липня 2023 року, а тому є підстави для звернення застави в дохід держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав і в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до вимог розділу IV КПК України, участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

За положеннями частини першої статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів для забезпечення його прибуття до суду.

Відповідно до частини першої статті 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст. 139, 297-1, 297-4, 323 КПК України).

Очевидним є те, що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук може відбуватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних. В свою чергу, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних органів запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється даний розшук, так і суб`єктами, які його здійснюють.

В обґрунтування необхідності оголошення міжнародного розшуку обвинуваченої ОСОБА_5 прокурор послалася на відомості Державної прикордонної служби України.

Так, відповідно до листа начальника КП Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_7 № 11260/46104-2024 від 10 червня 2024 року та відомостей Державної прикордонної служби України від 07 червня 2024 року, ОСОБА_5 27 березня 2024 року перетнула кордон України у напрямку виїзду через пункт пропуску «Шегині» транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі паспорта для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 .

Дані про її повернення в Україну відсутні.

При наданні оцінки вказаному вище доказу щодо його належності та законності походження, суд не вбачає жодних порушень порядку його отримання.

Надані Державною прикордонною службою України відомості в частині перетину кордону України ОСОБА_5 є повними та підтверджують факт перетинання кордону останньою.

Постановлення судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва, є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду і встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном, а тому суд зазначає, що відсутність у ст. 335 КПК України посилання на оголошення особи саме в міжнародний розшук не позбавляє суд процесуальної можливості його призначити, за умови встановлення факту ухилення обвинуваченого від суду та перебування за межами України.

Судова практика під ухиленням від слідства або суду розуміє будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду (постанова ВСУ від 19 березня 2015 року в справі № 5-1кс15).

Враховуючи, що дане кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді з 01 серпня 2023 року і обвинувачена ОСОБА_5 брала участь у судових засіданнях, суд наголошує на тому, що вона, будучи обізнаною про наявність відносно неї кримінального провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду, залишила територію України, однак суд про свій виїзд за кордон не проінформувала і в Україну станом на день розгляду справи не повернулася.

Слід зауважити, що обвинуваченій процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки, зокрема, цікавитись станом розгляду справи та з`являтись на судові виклики.

З моменту залишення території України ОСОБА_5 особисто на зв`язок із судом не виходила, жодних клопотань, у тому числі про забезпечення їй можливості брати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, не заявляла, точного місця свого перебування не повідомляла.

Відтак, суд вважає доведеним факт ухилення від суду обвинуваченою ОСОБА_5 , а її неявку в судові засіданні такою, що відбулася без поважних причин.

Отже, зазначені обставини свідчать про порушення обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого пунктом 1 частини 7 статті 42 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність оголошення міжнародного розшуку обвинуваченої ОСОБА_5 згідно зі ст. 335 КПК України.

Ст. 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час судового розгляду кримінального провадження обґрунтовано встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що вона ухиляється від суду.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Заслухавши поясненння сторін кримінального провадженння, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано.

Відповідно до вимог статті 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку.

За вказаних обставин суд вважає необхідним зупинити судове провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 331, 335, 575 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після затримання ОСОБА_5 не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження прокурору забезпечити доставку обвинуваченої до суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Звернути заставу, внесену ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_5 у розмірі 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, 24 липня 2023 року згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 135, на розрахунковий рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області в дохід держави.

Оголосити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Звенигородка, Звенигородського району Черкаської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 ; у міжнародний розшук.

Організацію виконання ухвали суду доручити прокурорам Черкаської окружної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

На час розшуку обвинуваченої судове провадження зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1