ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1519/24 Справа № 208/592/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання, призначеного судом, строку попереднього ув`язнення.

Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що в задоволенні клопотання засудженої слід відмовити, оскільки злочин нею скоєно 09 липня 2018 року, а затримана вона була 10 липня 2018 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати оскаржувану ухвалу та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 10 липня 2018 року по 22 липня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що суд мав застосувати до неї вимоги Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року та перерахувати їй строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказує, що за час перебування у СІЗО в неї погіршився стан здоров`я. Звертає увагу, що її син наразі перебуває у лавах ЗСУ в зоні бойових дій та вважає, що перебуваючи на волі вона принесе більше користі, ніж перебуваючи у місцях позбавлення волі. Вказує, що вину визнає та щиро кається у вчиненому.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_7 наполягала на задоволенні апеляційної скарги за викладених в ній підстав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII) у разі засудження до позбавлення волі зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про попереднє ув`язнення з наступними змінами та доповненнями, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

В той же час, апеляційний суд керується ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31кс18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання засудженої, а саме з 10 липня 2018 року.

В межах даного кримінального провадження інкриміноване їй кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинила 09 липня 2018 року, при цьому відповідно до протоколу затримання її було затримано 10 липня 2018 року та в подальшому ухвалою слідчого судді до неї було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи зазначені обставини, положення ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України, а також те, що за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року вже було фактично зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та те, що засуджена вчинила кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена, та була затримана вже після набуття чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України, внесених Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII).

Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Таким чином, апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обгрунтованою та скасуванню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку судом не виявлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4