Справа № 203/1565/24
Провадження № 1-кп/0203/648/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 01.03.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ілавче Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, маючий середню освіту, не одружений, не працюючий, офіційно не зареєстрований, не маючий фактичного місця проживання, раніше судимий:

- 29.11.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.08.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання 6 місяців арешту. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 07.03.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

- 01.04.2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

15.02.2024, приблизно о 12.53 год., ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, строк дії якого безперервно неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, перебуваючи біля магазину «Резерв», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на підставі раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку однієї будівельної тачки Detex одноколісної 100/230 D-3/1006ozl00рп з пневматичним колесом, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2860,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 15.02.2024 року, знаходячись біля магазину на проспекті Дмитра Яворницького м. Дніпро, викрав будівельну тачку, в чому щиро покаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 , дійсно мало місце, його вина у скоєному доведена у повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

З таких підстав, суд, приймаючи до уваги всі вищезазначені обставини, вважає, що ОСОБА_4 слід призначати покарання відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024, при остаточному призначенні покарання слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 1514 гривень 56 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та порання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024, остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 22.03.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази: диски «CD-R» з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1