УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 19.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 19.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 19.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ТОВ «СХІДЗАХІД», систематично протягом 2019 -2021 років проводили операції по формуванню схемного податкового «кредиту» від підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності», що надало змоги останнім в подальшому незаконно отримати державне відшкодування.

Керівником та засновником даного підприємства являється ОСОБА_4 , а також засновником являється ОСОБА_5 .

Проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД», встановлено ряд підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності» в ланцюгах постачання, а саме: ТОВ «АБМ-Експорт» , ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М?ЯСНА КОМПАНІЯ», ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД», ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ», ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М?ЯСА», ТОВ «БІФ АГРО».

Вказані обставини найшли своє підтвердження у аналітичному продукті складеному за результатом дослідження щодо оцінювання ризиків та/або правопорушень у фінансово-господарській діяльності ТОВ «СХІДЗАХІД» від 01.12.2023 №9.3/3.3.3/7945-23, згідно якого встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» за період 2019-2021 рр. систематично проводились операції по завищенню податкового кредиту з ТОВ «АБМ-Експорт», ТОВ «ЛЬВІВСЬКА М?ЯСНА КОМПАНІЯ», ТОВ «М. М. Дж.ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «АГРО-АЛЬЯНС», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «МІТ ТРЕЙД», ПрАТ «АГРО-ПРОДУКТ», ТОВ «КОМПАНІЯ СВІЖОГО М?ЯСА», ТОВ «БІФ АГРО» в ланцюгу постачання яких встановлено проведення безтоварних операцій, які надали змогу ТОВ «СХІДЗАХІД» штучно завищувати податковий кредит з податку на додану вартість. Вказані дії посадових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» спричинили завищення податку на додану вартість у розмірі 11 616 501 грн. за 2019 - 2021 роки.

Таким чином, вказані дії службових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» () спричинили незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування з державного бюджету України на загальну суму 8342 912,74 грн., за начебто проведені операції з підприємствами, які мають ознаки «транзитності» та «фіктивності».

Крім цього, незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування ПДВ з державного бюджету України ТОВ «СХІДЗАХІД» підтверджується аналітичним продуктом складеним за результатом проведеного аналітичного дослідження фінансового господарської діяльності ТОВ «СХІДЗАХІД» за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

B рамках кримінального провадження ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року у судовій справі №761/30161/23, від 06 жовтня 2023 року у судовій справі №761/36649/23 та від 22 грудня 2023 року у судовій справі №761/47210/23 на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» накладено арешт.

Однак, за результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» в обхід попередньо накладених арештів на банківські рахунки даного підприємства та з метою продовження здійснення незаконної фінансово господарської діяльності відкрито розрахункові рахунки, у АБ «УКРГАЗБАНК», за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих у вищеперерахованих банківських установах можуть бути приховані, відчужені та перетворені особами причетними до вчинення правопорушення, оскільки набуті шляхом реалізації схеми ухилення від сплати податків, зборів, обов?язкових платежів.

Таким чином, метою арешту грошових коштів, розміщених на згаданих рахунках, є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, забезпечення можливого застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а також забезпечення відшкодування завданої злочином шкоди (у вигляді незаконного відшкодування ПДВ з державного бюджету).

Уважають, що грошові кошти, які перераховувались на розрахункові рахунки та ТОВ «СХІДЗАХІД», відкритих в АТ «УкрСиббанк» та АБ «УКРГАЗБАНК» є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, що зумовлює необхідність накладення арешту на рахунки вказаного суб?єкту господарської діяльності.

Крім того, з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що заподіюються державі діями групи осіб за рахунок використання «ризикових» і «транзитних» підприємств при проведенні розрахункових фінансово-господарських операцій, які направлені на несплату податків, виникла необхідність у накладенні арешту на кошти, розміщені на банківських рахунках вищезазначених суб?єктів підприємницької діяльності.

Документами, які підтверджують право власності на кошти, розміщені на відповідних розрахункових рахунках, є матеріали, отримані з органів Державної податкової служби України, її структурних підрозділів, а також зібрані працівниками оперативних підрозділів за результатами виконання відповідних доручень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, та просив задовольнити клопотання.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001079 від 19.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Також, як встановлено в судовому засіданні, органом досудового розслідування досліджуються обставини вчинення протиправних дій окремими суб`єктами господарювання, при цьому, на переконання органу досудового розслідування, до такої діяльності може бути причетне ТОВ «СХІДЗАХІД» (), яке використовує відповідні банківські рахунки.

Постановою детектива Бюро економічної безпеки України від 16 травня 2024 року майно, що є предметом клопотання, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001079 від 19.05.2021.

Разом із цим, зі змісту клопотання про арешт майна не убачається можливим встановити, що грошові кошти, які розміщені на вказаних рахунках відкритих у 2023 році, мають кримінально-протиправну природу, та можуть відповідати критеріям, визначеним у статті 98 КПК України. В даному аспекті слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до фабули кримінального провадження та змісту клопотання в рамках досудового розслідування досліджуються події, які мали місце у 2019-2021 роках, при цьому клопотання не містить жодного обґрунтування яким чином рахунки суб`єкта господарської діяльності, відкриті після 2023 року, можуть мати ознаки речових доказів, а також підлягати спеціальній конфіскації.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на суто формальний характер постанови детектива від 16.05.2024 року, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідають грошові кошти на рахунках ТОВ «СхідЗахід».

Як убачається з матеріалів клопотання прокурор також ставить питання про мету арешту - забезпечення відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Проте у вказаному кримінальному провадженні підозрюваний - відсутній, цивільний позов не заявлений, кримінальне провадження не здійснюється щодо юридичної особи, в порядку, визначеному ч.8 ст. 214 КПК України.

Крім того, таке звернення з клопотанням про арешт вказаного майна з підстав забезпечення речових доказів та можливої спеціальної конфіскації майна є повторним за результатами розгляду клопотання з аналогічних підстав 25.05.2024 року вже приймалося рішення ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність юридичної особи виправдовує завдання кримінального провадження.

Враховуючи викладене, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та не може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Виходячи з положень практики Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Враховуючи наведене, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001079 від 19.05.2021 про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти в розмірі 8 342 912,74 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД».

Керуючись ст. 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0001079 від 19.05.2021 про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти в розмірі 8 342 912,74 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, а саме:

- НОМЕР_1 (долар США);

- НОМЕР_1 (українська гривня);

- НОМЕР_1 (євро) та розрахункові рахунки, відкриті в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд, 2/12, зокрема:

- НОМЕР_2 (Євро);

- НОМЕР_3 (долар США);

- НОМЕР_4 (українська гривня);

- НОМЕР_5 (українська гривня).

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1