Справа № 557/742/24
Провадження № 1-кс/557/98/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого із начальником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000111 від 01.05.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою спеціальною освітою, українець, громадянин України, не працює, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період ЗСУ у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 до суду надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого із начальником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000111 від 01.05.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що

ОСОБА_4 , 12 жовтня 2022 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 «Про загальну мобілізацію» призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до Збройних сил України та проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно ст. ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, солдат ОСОБА_7 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наступних обставин.

Зокрема, ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом, реалізовуючи свій злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, 01 травня 2024 року, близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись у житловому будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин та ревнощів під час словесного конфлікту, умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 два удари металевим цвяхом в грудну клітку та не менше восьми ударів металевим цвяхом в область лівої кисті, лівого передпліччя, лівого плеча, правої кисті та скроневої ділянки голови зліва, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді: двох проникаючих колото-різаних ран передньо-бокової поверхні грудної клітки в VІ міжребер`ї по середній пахвовій лінії зліва та в ІІІ міжребер`ї по середньоключичній лінії справа, множинних колото-різаних ран лівої кисті, лівого передпліччя, лівого плеча, правої кисті та двох ран скроневої ділянки голови зліва, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Правова кваліфікація кримінального.правопорушення: ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

02.05.2024 у вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення:

протоколом огляду житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 01.05.2024, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 01.05.2024, протоколом огляду від 01.05.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 01.05.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.05.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та в пошуках матеріального збагачення може покинути своє місце проживання, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Окрім, того існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, потерпілу в цьому кримінальному провадженні, так як проживає неподалік від місця проживання свідків, фактично є їй односельчанином, що є підставою шляхом вмовлянь та погроз незаконно впливати на вказаних осіб, щодо зміни показань, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню.

Також існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме - він буде вчиняти й інші кримінальні правопорушення, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_4 14.02.2023 прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері внесено відомості до ЄРДР №000104, за ч.4 ст.408 КК України і що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме 05.12.2023 був судимий вироком Гощанського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робітна шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин. Вказана обставина свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин, обрання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, жоден із більш м`якіших запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт) не пов`язаних із триманням під вартою, він зможе впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціалістаз метою зміни їх показань, підкупу, створення штучних доказів, знищити, сховати, або спотворити будь-які речові докази, які мають істотне значення для справи, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення від відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, утримати підозрюваного ОСОБА_4 від здійснення перешкод у кримінальному провадженні, може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без внесення застави.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, вважає обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам КПК України, його копію підозрюваний та його захисник отримали завчасно.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділу поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

02.05.2024 ОСОБА_4 в порядку ст.278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, задовільний стан здоров`я, сімейний стан (не одружений), майновий стан (не працює), особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та приходить до висновку про те, що у сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, також, зважаючи на доведеність прокурором та слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, так як за наведених вище обставин інший, більш м`який запобіжний захід застосований бути не може. Саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 розміру застави, оскільки вчинений ним злочин вчинений із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання обвинуваченого - з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , а строк дії ухвали необхідно встановити у шістдесят днів, а саме до 29.06.2024 до 15 год. 00 хв.

Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст.177,178,182,183,193,194,196,197,206,211,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000111 від 01.05.2024, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 01.05.2024 року з 15 години 00 хвилин.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 29 червня 2024 року 15 год. 00 хв.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській областіта начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000111 від 01.05.2024.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту із залу суду - негайно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_4 про взяття його під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 02.05.2024 об 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та вручено її копію „ ___________20 року о „ год. „

хв. ____