ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 685/1198/23

Провадження № 11-кп/4820/396/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відекоконференцзв`язку, кримінальне провадження №0000373 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_7 , на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22.03.2024,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

ОСОБА_7 , відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки, та, згідно частини 1 ст. 76 КК України, покладено на період іспитового строку на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100КПК України.

Скасовано арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року № 671/2160/23.

Позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 73332,74 грн. (сімдесят три тисячі триста тридцять дві гривні 74 коп.) відшкодування шкоди, з яких 23332,74 грн. відшкодування витрат на лікування та 50000,00 грн. грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відмовлено ОСОБА_8 в задоволенні решти позовних вимог.

За вироком суду, 13 вересня 2023 року близько 11:00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в кухні житлового будинку по АДРЕСА_2 , в ході сварки з потерпілим ОСОБА_8 , під час спільного вживання спиртних напоїв, після нанесення потерпілим йому двох ударів, металевим чайником, в тім`яну ділянку голови, що спричинило обвинуваченому легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на тім`яній ділянці голови зліва, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки один удар в обличчя потерпілого, від чого той упав на підлогу.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 , який лежав на підлозі на лівому боці, не менше двох ударів обома ногами в ділянку грудної клітки з лівої та правої сторони, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і котрі без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю, у вигляді закритого перелому 5-го ребра по передній підпахвинній лінії зліва, двобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи грудної клітки та шиї циркулярно, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, набряку носа, набряку та крововиливу навколо лівого ока, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока та множинних саден на обличчі.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, в частині задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_8 , 20000 грн. грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вважає вирок суду в частині стягнення шкоди незаконним, оскільки позивач, вказавши суму позову на відшкодування матеріальної шкоди та подавши докази, не довів, що ліки, придбані ним згідно з наданими чеками, призначені лікарем для лікування тілесних ушкоджень, встановлених висновком СМЕ, та проходження комп`ютерної томографії.

Апелянт вважає, що достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди буде сума у 20000грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка покладалась на думку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості ОСОБА_7 та кримінально - правова оцінка його дій не оскаржуються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Згідно ч.ч.1,2 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Цих імперативних вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у вчиненні, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, є вірною.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до загальних засад, передбачених ст.65 КК України. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про зміну вироку суду, в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 , на користь потерпілого ОСОБА_8 , грошового відшкодування за заподіяну моральну шкоду та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди то колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з приписами ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов про її відшкодування.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Задовольняючи цивільний позов потерпілого, в частині відшкодування моральної шкоди, суд в повному обсязі дослідив усі обставини провадження, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, та стягнув з ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на користь потерпілого 50000,00 грн.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру, стягнутої із обвинуваченого моральної шкоди на користь ОСОБА_8 до 20 000 грн, з наведених в апеляційній скарзі підстав, оскільки апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для такого зменшення, тоді як визначений судом розмір цієї шкоди відповідає моральним та фізичним стражданням потерпілого і засадам виваженості, розумності та справедливості.

Згідно з усталеною практикою, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, в частині відшкодування моральної шкоди, суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь моральних переживань та страждань потерпілого, що факт спричинення цієї шкоди підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Як убачається з вироку, суд визначив розмір моральної шкоди для стягнення з ОСОБА_7 , на користь потерпілого, у розмірі 50 000 грн. При цьому, суд врахував моральні страждання ОСОБА_8 , які останній аргументував тим, що нанесення тілесних ушкоджень викликало у нього душевний стрес та безмежні страждання, а також відчуття болю, будучи за крок від смерті. При цьому, потерпілий відчуває постійний дискомфорт, переживання і страждання, його пригнічує неможливість зміни тих обставин, які вже відбулися, пов`язаних з його станом здоров`я, тому колегія суддів приходить до висновку, що сума у розмірі 50 000 грн., що підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, є обґрунтованою та справедливою.

Виходячи із положень ст.129 КПК України, ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом на підставі фактичних обставин справи з урахуванням вимог розумності і справедливості. Тобто, вирішення даного питання законодавцем віднесено до дискреційних повноважень суду (судового розсуду).

З огляду на викладене, доводи захисника обвинуваченого про те, що суд невірно встановив розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню на користь потерпілого, - є суб`єктивними та необґрунтованими, спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що обвинувачений також отримав тілесні ушкодження, під час нанесення таких потерпілому, то вони були предметом розгляду в суді першої інстанції, та взяті до уваги.

Так при визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому, суд першої інстанції врахував, що саме потерпілим була спровокована агресія зі сторони обвинуваченого, який перший, в ході словесного конфлікту, застосував силу по відношенню до обвинуваченого, нанісши два удари металевим чайником по голові обвинуваченого, спричинивши легкі тілесні ушкодження, але ця обставина не є підставою для зменшення розміру моральної шкоди, з огляду на зазначені вище обставини та наслідки, що настали для потерпілого ОСОБА_8 , пов`язані з ушкодженням здоров`я.

Підстав вважати вказану суму несправедливою колегія судів не вбачає.

Що стосується апеляційних доводів сторони захисту про те, що позивач ОСОБА_8 , вказавши суму позову на відшкодування матеріальної шкоди та подавши докази, не довів, що ліки, придбані ним згідно з наданими чеками, призначені лікарем для лікування тілесних ушкоджень, встановлених висновком СМЕ, та проходження комп`ютерної томографії, то колегія суддів їх відхиляє та зазначає наступне.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В якості підтвердження завданих матеріальних збитків, потерпілим ОСОБА_8 , місцевому суду, надані копії квитанцій та касових чеків, в яких зазначені понесені витрати на придбання медикаментів та медичних засобів, виписки з медичних карт, які були досліджені судом першої інстанції.

Загальна сума витрат, визначених судом, складає 23 332,74 грн.

Вказані письмові докази є належними, тому судом враховані при визначені завданих матеріальних збитків.

Водночас, потерпілим не доведено призначення лікарем посиленого харчування, тому суд обґрунтовано відхилив позовні вимоги потерпілого, в частині стягнення понесених ним витрат на продукти, на загальну суму 963,64 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив остаточну суму понесеної потерпілим ОСОБА_8 матеріальної шкоди, яка підтверджується наданими останнім квитанціями, касовими чеками та виписками з медичної карти, тому підстав для відмови у стягненні цієї шкоди не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22.03.2024 стосовно ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2