Житомирський апеляційний суд
Справа № 279/3104/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/345/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.07.2024 включно, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені та не враховано, що органом досудового розслідування вже допитані всі свідки, а потерпіла відмовилася від дачі показів. Разом з цим, ОСОБА_8 сприяє розкриттю злочину, добровільно надав біологічні зразки для експертизи. Вказує, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 14 травня 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_3 побачив неповнолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має фізичні вади здоров`я із фізіологічно вираженими вадами опорно- рухового апарату, та у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення статевого акту з неповнолітньою, ОСОБА_8 застосувавши фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_10 яке виразилось у нанесенні удару по плечу, схопив останню за руку та почав тягти її до гаражного кооперативу по АДРЕСА_3 , з метою приховання своїх сексуальних намірів від сторонніх осіб, в ході чого потерпіла почала чинити ОСОБА_8 опір. Однак останній не зупинився, а використовуючи безпорадний стан неповнолітньої, взяв її на руки та приніс до вказаного гаражного кооперативу, де вони залишались непоміченими стороннім особам. Утримуючи потерпілу під вагою власного тіла притискаючи до землі, ОСОБА_8 силоміць зняв з неї штани та спідню білизну, після чого ігноруючи волю потерпілої, яка в силу своїх фізіологічних можливостей чинила супротив та кричала, щоб він її відпустив, проник у тіло потерпілої вагінальним шляхом із використанням пальців його рук, без добровільної згоди потерпілої, таким чином вступив у статевий зв`язок з неповнолітньою ОСОБА_10

14.05.2024 за даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000296, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

14 травня 2024 року о 23 год.40 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 15.05.2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Повідомлена підозра обґрунтовується : протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення із використанням відео зйомки від 14.05.2024, під час складання якого потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що насильницькі дії сексуального характеру відносно неї вчинив раніше наглядно знайомий їй хлопець, якого вона може впізнати; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 за системою «Зелена кімната» із залученням психолога та відеозйомки від 15.05.2024, в ході якого остання зазначила, що наглядно знайомий їй хлопець, знущався над нею та зґвалтував;

протоколом проведення впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 , за системою «Зелена кімната» із залученням психолога, понятих та відеозйомки від 15.05.2024, в ході якого остання впізнала ОСОБА_8 , як особу яка її зґвалтувала; протоколом огляду від 14.05.2024, яким зафіксоване місце події та вилучені речові докази; протоколом огляду речей, які добровільно видала потерпіла ОСОБА_10 , а саме її спідню білизну, де виявлені сліди біологічного походження білого та бурого кольорів; протоколом затримання ОСОБА_8 , в ході якого вилучені його особисті речі, у тому числі спідня білизна, на якій виявлені сліди біологічного походження бурого кольору; протоколом огляду речей, в ході якого застосовано генетичний аналізатор ANDE 6С № і 7236 в результаті чого встановлено, що речовина бурого кольору виявлена на спідній білизні ОСОБА_11 , має біологічні сліди потерпілої ОСОБА_10 ; протоколами допитів свідків; речовими доказами.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спосіб життя останнього, свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому сторона обвинувачення просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке є особливо тяжким злочином, доведеності ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також особу підозрюваного, слідчій суддя дійшов висновку про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки останнього, а тому застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Крім того, обґрунтованість підозри не оспорюється стороною захисту.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, відрахований з навчального закладу, не навчається, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки та потерпіла проживають у одному мікрорайоні м. Коростень, спілкуються між собою, тож перебуваючи на волі підозрюваний зможе впливати на вказаних осіб, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показів останніх.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.07.2024 включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: