Справа № 308/8314/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000263, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні №0000263, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 09 травня 2024 року близько 00 годин 25 хвилин водій ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,3 проміле), керуючи технічно-справним автомобілем марки «Шкода» моделі «Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись по автодорозі М06 зі сполученням «Київ-Чоп» зі сторони міста Мукачево в напрямку міста Свалява, на відрізку 762 км, що неподалік села Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області, діючи в супереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б., 2.9 а., 10.1, 11.3. 12.1 та п. 34 Дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 будучи самовпевненим та самонадіяним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з зустрічним транспортним засобом - вантажним автомобілем Марки Volvo моделі FH державний номерний знак НОМЕР_3 , із напівпричепом марки Schmitz державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , після чого, внаслідок контактування, його відкинуло в глиб зустрічної смуги руху, де допустив зіткнення із наступним зустрічним вантажним автомобілем Volvo моделі FH державний номерний знак НОМЕР_5 , із напівпричепом марки Schmitz державний номерний знак під керуванням НОМЕР_6 , який в той час рухались своєю смугою для руху у зустрічному напрямку.

В наслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження несумісні з життям від чого помер на місці події.

При обґрунтуванні клопотання прокурор покликається на п.3 ч.2 ст. 167, ст. 170, ч.2 ст. 168 КПК України.

Прокурор зазначає, що враховуючи те, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП вище вказаний транспортний засіб, є знаряддям кримінального правопорушення, а також те, що на вилученому автомобілі та уламках пластмасових деталей, змивах, збереглися сліди злочину, на мобільному телефоні могла зберегтись інформація яка має значення для з`ясування обставин настання ДТП, та обстановки після неї, для їх подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортного засобу, транспортно- трасологічної експертизи, авто-технічної експертизи, та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу та вилучених речей, а тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникам вказаним транспортним засобом та речами, їх ремонту', знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, керуючись ст. 36, 64-2, 131, 132, 170, 171 КПК України, просить: накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та огляду місця події речі:

вантажний спеціалізований тягач марки Volvo моделі FH реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 у щепленні з напівпричепом SCMITZ SCS24L-1362EB, реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ТОВ «АВТО +», який поміщений на стоянку великовагових транспортних з засобів за адресою АДРЕСА_1 .

вантажний спеціалізований тягач марки Volvo моделі FH реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 у щепленні з напівпричепом SCMITZ SCS24L-1362, реєстраційний номерний знак НОМЕР_9 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , який поміщений на стоянку великовагових транспортних з засобів за адресою АДРЕСА_1 .

легковий автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_2 , який поміщено на спец, майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів ГУ НП в Закарпатській області, м. Мукачево, вул. Обїздна б/н.

уламки пластмасових деталей від автомобілів, які поміщенні у два різні спец, пакети, які забезпечити зберігання у спеціальній кімнаті для зберігання речових доказів.

мобільний телефон марки «iPhone 10», та ключ від автомобіля, який поміщено до спец, пакет PSP1185618, який опечатаний та на якому розписались учасники процесуальної дії.

Зберігати вказані транспортні засоби на вище вказаних спеціальних майданчиках для утримання транспортних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що 09.05.2024 в період часу з 01:30 годин по 05:00 годин слідчим відділу розсування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_9 , було проведено огляд місця дорожньо- транспортної пригоди за адресою на ділянці автодороги міжнародного значення сполученням Київ - Чоп 763 км - 400 в ході проведення якого було виявлено та вилучено: вантажний спеціалізований тягач марки Volvo моделі FH реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 у щепленні з напівпричепом SCMITZ SCS24L-1362EB, реєстраціний номерний знак НОМЕР_8 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ТОВ «АВТО +», який поміщений на стоянку великовагових транспортних з засобів за адресою АДРЕСА_1 ; вантажний спеціалізований тягач марки Volvo моделі FET реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 у щепленні з напівпричепом SCMITZ SCS24L-1362, реєстраціний номерний знак НОМЕР_9 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , який поміщений на стоянку великовагових транспортних з засобів за адресою АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки SKODA моделі Octavia реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_2 , який поміщено на спец, майданчик для тимчасового утримання трансопрних засобів ГУ НП в Закарпатській області, м. Мукачево, вул.. Обїздна б/н; уламки пластмасових деталей від автомобілів, які поміщенні у два різні спец, пакети.

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України водія ОСОБА_4 , 09.05.2024 року у останньої було вилучено мобільний телефон марки iPhone 10 та ключ від автомобіля, який поміщено до спец, пакет PSP 1185618, який опечатаний та на якому розписатись учасники процесуальної дії.

Згідно прохальної частини клопотання прокурор просить накласти арешт на вказані вилучені речі та транспортні засоби.

Тобто подаючи одне клопотання, слідчий просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди з метою збереження їх в якості речових доказів.

Клопотання слідчого має відповідати вимогам ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно п. 6 листа ВСС України від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо. Вказаний лист ґрунтується на положеннях КПК України.

Таким чином слідчий суддя вважає, що враховуючи вищевикладене, з дотриманням вимог ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором має бути подано окремі клопотання про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення огляду відносно різних власників майна, із зазначенням окремо в кожному клопотанні: підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна; переліку і виду майна, що належить арештувати; відомостей щодо власника чи володільця зазначеного майна, місцезнаходження юридичної особи чи місця проживання фізичної особи, якій належить це майно, у разі наявності відомості про засоби зв`язку, що є необхідним для виклику зазначених осіб у судове засідання при розгляді питання про арешт майна.

Оскільки власники майна, на яке прокурор просить накласти арешт в поданому клопотанні є різними особами, вважаю за необхідне повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, що зазначені в цій ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

При цьому слід вказати і на те, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Окрім того, відповідно до ч.7 ст. 173 КПК України, копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів;

…У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

При цьому, відповідно до п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

З матеріалів що додані до клопотання вбачається, що в ньому відсутні документи про підтвердження права власності на вказані у клопотанні транспортні засоби.

Так, матеріали клопотання містять виключно копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia» реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 .

Щодо підтвердження права власності на інші транспортні засоби то такі в матеріалах клопотання відсутні.

Разом із тим, варто зазначити, що на ст. 21 клопотання міститься імовірно копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, однак низька якість копії, позбавляє слідчого суддю можливості встановити їх зміст.

Крім цього, в вантажних транспортних засобах наявне майно, власників яких не вказується в поданому клопотанні, до матеріалів клопотання долучені накладі, рахунки фактури, інші документи які подані для розмитнення товарів.

Відомостей що такі речі було визнано речовими доказами в матеріалах клопотання відсутні. Відомості що такі речі було повернуто власникам майна також відсутні.

Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити усіх власників майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

Щодо мети арешту майна то прокурором вказано на: забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Разом із тим, належного обґрунтування та конкретизації мети та підстав накладення арешту на майно клопотання не містить. Відсутні і відомості про заявлення потерпілою стороною цивільного позову.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що прокурор не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання прокурора містить лише формальне посилання на загальні норми КПК України, які передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна, накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000263, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року, про накладення арешту на майно - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1