печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 1,2 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебуває на стадії підготовчого розгляду.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечувала проти продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, зазначила, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вирішуючи питання стосовно зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що прокурором не доведено, що ризики, на існування яких вона посилається, наразі продовжують існувати.

Дійсно, в розумінні КК України інкримінований ОСОБА_5 злочин, є тяжким, таким, який має високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення не є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкцій статтей кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вже тривалий час знаходиться під вартою, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Тобто, є достатні підстави вважати, що, ризики, які стали підставою для застосування та продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, а його подальше тримання під вартою буде порушенням його прав та свобод.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування як безпосередньо так й через інших осіб з обвинуваченими, потерпілими, свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити строк дії ухвали до 12.07.2024.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти у залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем його проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1