Справа № 466/8535/23
Провадження № 1-кп/466/306/24
В И Р О К

іменем України

26 лютого 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова кримінальне провадження за об`єднаним обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 від 09.05.2023 року та обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001169 від 11.07.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Львова, громадянина України, українця, раніше судимого, востаннє 21.03.2023 року Шевченківським районним судом міста Львова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, який не оплатив у повній мірі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Львові, по вул.. Татарбунарська, неподалік ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)», що за адресою м. Львів вул.. Шевченка, 156, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, на землі, а саме на узбіччі дороги, придбав (знайшов) згорток, у якому знаходилися блістери із надписами «SUBUTEX» в яких містились таблетки, ціла таблетка та фрагмент таблетки, та таким чином усвідомлюючи за зовнішнім виглядом та описом що це наркотичні засоби, підняв його та забрав із собою, помістивши у кишеню штанів з метою власного вживання, без мети збуту, та таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

В подальшому, а саме 08.05.2023 року, приблизно о 21 год. 10 хв., ОСОБА_4 перебуваючи неподалік дільниці №7 ВЗЗ ДУ «ЛВК №30» що за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 156, а саме на проїзній частині вул.. Татарбунарська, що біля буд. №16 у м. Львові, був зупинений працівниками ДУ «ЛВК №30» та в ході проведеної перевірки документів, останній дістав із кишені штанів невідомий згорток та викинув в сторону ДУ «ЛВК №30», в якому було виявлено 14 (чотирнадцять) таблеток, що містяться у п`яти фрагментах блістерів з написами «SUBUTEX 8mg», 13 (тринадцять) таблеток, що містяться у фрагментах блістера з написами «бупренорфина гидрохлорид», 1 (одну) таблетку та фрагмент таблетки, що містилися у полімерних згортках, у яких згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-23/8579-НЗПРАП від 10.07.2023 року, містить бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,1398 грам, які він, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року, незаконно придбав та зберігав без мети подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин вчиненого протягом року після засудження за тією ж статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Пояснив, що наркотичні засоби знайшов та мав при собі. Зазначив, що раніше вживав наркотичні засоби, однак на даний час не вживає, лікування не проходить, залежність у нього відсутня.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, вірно кваліфіковано, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, вчинене протягом року після засудження за тією ж статтею, без мети збуту.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 год. 20 хв. 10.07.2023 року, перебуваючи у м. Львові, у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, на землі, а саме на узбіччі дороги, неподалік від одного із сміттєвих баків, придбав (знайшов) згорток фольги, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, та таким чином усвідомлюючи за зовнішнім виглядом та описом що це наркотичні засоби, підняв його та забрав із собою, помістивши у кишеню штанів з метою власного вживання, без мети збуту, та таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

В подальшому, а саме 10.07.2023 року, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік буд. №2 по вул. Гайдамацька, у м. Львові був зупинений працівниками поліції взводу №2 роти «ТОР» УПП у Львівській області та в ході проведеної перевірки документів у паспорті під обкладинкою було виявлено фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору в середині, у якому згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-23/16275-НЗПРАП від 27.09.2023 року, у наданій на дослідження речовині білого кольору, що міститься у згортку фольги, виявлено метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою 0,0377 грам, який він всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року, незаконно придбав та зберігав без мети подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, вчиненого протягом року після засудження за тією ж статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Пояснив, що наркотичні засоби знайшов та зберігав при собі. Зазначив, що раніше вживав наркотичні засоби, однак на даний час не вживає, лікування не проходить, залежність у нього відсутня.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, вірно кваліфіковано, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, вчинене протягом року після засудження за тією ж статтею, без мети збуту.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно з вимогами ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 309 КК України, вірно кваліфіковано.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з довідками, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігатиме вчиненню останнім нових злочинів.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов - не заявлено.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 4302 грн., висновки експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів:

- №СЕ-19/114-23/8579-НЗПРАП від 10.07.2023 - 2390,00 грн.;

- №СЕ-19/114-23/16275-НЗПРАП від 27.09.2023 року - 1912,00 грн.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21.03.2023 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.05.2023 року, ОСОБА_4 розстрочено виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 21.03.2023 року в частині стягнення несплаченої суми штрафу.

Відповідно до копії відповіді Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, станом на 25.10.2023 року, ОСОБА_4 не знятий з обліку Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому - не обирався.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України - покарання у виді 1 /одного/ року 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 21.03.2023 року - виконувати самостійно.

Речові докази по справі: згідно з постановою про визнання речовим доказом від 09.05.2023 року та постановою про визнання речей (документів) речовим доказом і приєднання їх до матеріалів досудового розслідування від 23.10.2023 року знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даних кримінальних провадженнях - не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до статті 376 КПК України, роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1