Справа № 483/925/23
Провадження № 1-кп/487/701/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши в м. Миколаєві відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за № 0000142 від 28.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідальність передбачена у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі, або довічного позбавлення волі, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений щодо при значення справи до судового розгляду покладався на розсуд суду. Заперечив проти продовження строку тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість клопотання та клопотав обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Заперечив проти продовження строку тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість клопотання, також додав, що його підзахисний має захворювання, яке потребує лікування та не може бути забезпечення в умовах тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

По справі вчинені всі необхідні дії для підготовки до судового засідання.

Кримінальне провадження підсудне даному суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України в умовах воєнного стану кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України, немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України

Щодо заявленого стороною обвинувачення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

04.05.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.07.2023 року включно.

29.06.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 03.08.2023 включно.

03.08.2023 повідомленням слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва в порядку ст. 615 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до вирішення судом клопотання щодо продовження запобіжного заходу, але не більше ніж на 2 місяці.

Відповідно до частини 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111КК України за яке передбачене покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі, або довічного позбавлення волі.

Застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Так, суд вважає, що характер кримінального правопорушення, яке ставляться у провину обвинуваченому, усвідомлення тяжкості покарання можуть бути підставою, для вчинення обвинуваченим дій направлених на ухилення від явки до суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Також суд враховує, що частина Миколаївської області досі залишається тимчасово окупованою, а в інших частинах області ведуться активні бойові дії та ситуація є нестабільною.

Також, суд зазначає, що у відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022. А тому надані рекомендації суд також враховує при вирішенні питання.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується та те, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують вище зазначені ризики.

Що стосується посилань сторони захисту про необхідності звільнення ОСОБА_7 через стан здоров`я останнього, то суд зазначає, що згідно наданої довідки Миколаївської міської медичної частини ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській області від 25.08.2023, обвинуваченому рекомендовано на вимогу пацієнта, консультація хірурга, невролога в плановому порядку, за попередньою домовленістю родичів або адвоката.

Жодного посилання на те, що обвинуваченому не може з таким діагнозом перебувати в умовах СІЗО та йому не може бути забезпечення належне лікування в умовах СІЗО не наведено.

Згідно з п.5 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ Національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 217, 314-316, 331, 372, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України призначити до судового розгляду на 08.09.2023 о 11-00 год. в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом в складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

На дату розгляду справи викликати учасників судового провадження за адресою: АДРЕСА_1 , особам, які беруть участь у провадженні, при собі мати документ, що посвідчує особу.

Зобов`язати прокурора забезпечити явку учасників судового провадження.

Клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів до 28.10.2023.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «МИКОЛАЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» МЮ України - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити сторонам.

Повний текст ухвали буде оголошений 30.08.2023 о 14-30 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3