У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кобеляки кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України,-

Встановив:

07 травня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.07. 05.2024 це кримінальне провадження передане судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 08.05.2024 призначено підготовче судове засідання на 13.05.2024.

13.05.2024 у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників його розгляду, а саме прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд взяв до уваги наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від суду), а також те, що обвинувачений перебуваючи на свободі, може перешкоджати своєю неявкою до суду розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання, суд вважає за потрібне обрати йому захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В порядку ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

До цього, згідно з листом Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з таких причин:

- особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини в цьому кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом здійснення впливу на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_4 відомо, де вони проживають та вони є мешканцями одного населеного пункту;

- особиста порука - до цього часу на адресу Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури, органу досудового розслідування, суду не надходили письмові звернення осіб, які заслуговують на довіру та бажають поручитися за виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу;

- застава - відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд може не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини, а також наразі прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливості внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.;

- домашній арешт - неможливо застосувати через те, що ОСОБА_4 відповідно до довідки-характеристики проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є нині покійний ОСОБА_6 без переоформлення права власності на цей будинок. Також, у разі застосування до нього такого запобіжного заходу є ризик самостійно чи через інших осіб здійснювати вплив на потерпілих, свідків, показання яких у подальшому судовому засіданні матимуть доказове значення, оскільки цей запобіжний захід передбачає знаходження обвинуваченого у тому ж населеному пункті у якому проживає більшість свідків.

Вважаю, що у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» та «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду потрібно враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначє розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Взявши до уваги зазначені вище норми законів, оцінюючи обставини цієї справи, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає за потрібне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 ( шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 194, 197 КПК України, суд

Постановив:

Клопотання начальника Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця (до затримання) АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 травня 2024 року до 11 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту її вручення.

Суддя