cправа №947/6739/24
провадження №1-кс/947/6382/24
У Х В А Л А

29 травня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні,

за участю: захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Заява про відвід.

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подав до Київського районного суду міста Одеси заяву про відвід прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024 року. В обґрунтування якої зокрема зазначив, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000001 від 01.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Прокурором ОСОБА_6 під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні допущено порушення вимог КПК України, які дають підстави для заявления останьому відводу, виходячи з наступного.

Так, 10.04.2024 слідчий суддя проголосив вступну та резолютивну частину ухвали, якою задовольнив клопотання захисників ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000001 від 01.01.2024.

Одразу після отримання копії ухвали захисник ОСОБА_8 її відсканували за допомогою додатку у своєму смарфоні, та через WhatsApp Messenger надіслав відскановану копію ухвали від 10.04.2024 процесуальному керівнику у кримінального провадження ОСОБА_6 .

На протязі незначної кількості часу, 10.04.2024 за ініціативою сторони публічного обвинувачення, а саме ОСОБА_6 , деякі Telegram-канали оприлюднили фотографію ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, а саме у відсканованому вигляді, з негативними коментарями суті судового рішення, а також на адресу судді, та допустили висловювання на бік ОСОБА_4 , які порушують принцип презумпції невинуватості, а також, образливі судження відносно ОСОБА_9 - батька ОСОБА_4 .

Таким чином, процесуальний керівник у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024 ОСОБА_6 , 10.04.2024 своїми діями порушив принцип верховенства права та законності, поваги до прав і свобод людини і громадянина, недопущення дискримінації, презумпції невинуватості, справедливості, неупередженості та об`єктивності, конфіденційності, поваги до незалежності суддів.

Крім того, описуючи у повідомленні про підозру від 04.01.2024 злочинне діяння ОСОБА_4 , прокурор висунув версію за якою, зокрема ОСОБА_4 , …. на грунті раптово виниклих особистих неприязнених відносин, вирішив вчинити умисне ОСОБА_10 . Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_4 …. 01.01.2024 приблизно в 04:35, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в правій руці кухоний ніж, умисно наніс ним один удар в грудну клітку Г.І.А. …., чим спричинив йому …. різане поранення …., що призвело до настання смерті потерпілого на місці події. Після скоєного злочину ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Проте, починаючи з моменту внесення відомостей до ЄРДР 01.01.2024, та по цей час, у органу досудового розслідування існують лише абстрактні та узагальнені твердження про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 , без наведення конкретних фактичних даних.

Разом з тим, як вбачається з криміналістичної версії слідчого та прокурора, безпосередніми свідками вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за обставинами викладеними у повідомленні про підозру були свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

ОСОБА_15 показав, що у зазначений у повідомленні про підозру день та час він спав, та взагалі йому нічого не відомо про обставини викладені у повідомленні про підозру.

Будучи неоднарозово допитаними під час досудового розслідування у тому числі за процедурою ст.615 КПК Українки свідки ОСОБА_13 та С.Г.С. показали, що вони не бачили, що ОСОБА_4 наніс ОСОБА_16 А. Навпаки, вони зазначили, що починаючи з 00:00 Г.І.А. неоднократно наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Крім того, факт отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень підтвердив своїми показами свідок ОСОБА_17 .

Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , які виникли у нього в ніч з 31 грудня 2023 року на 01 січня 2024 року підтверджують й інші свідки.

Також, факт наявності у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень підтверджується, іншою доказова інформацією.

Проте, незважаючи на зміст показань наведений вище свідків, 10.04.2024 під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 стверджував, що свідок ОСОБА_19 надала показання в яких вона зазначила, що бачила як ОСОБА_18 наніс удар ножем Г.І.А. Також, у судовому засіданні прокурор наполягав на тому, що органом досудового розслідування відшукано знаряддя злочину, тобто ніж, яким начебто ОСОБА_18 наніс удар ножем Г.І.А.

Але, оголосивши показання свідка ОСОБА_14 . слідча суддя переконалась, що остання не надавала показань, на які послався прокурор, а також, слідчий суддя звернула увагу прокурора на те, що органом досудового розслідування до теперішнього часу не відшукано предмет скоєння злочину (ніж), та не встановлено жодного свідка очевидця факту нанесення потерпілому тілесного ушкодження.

Виснував, що вказана поведінка прокурором вказує на його бажання спотворити показання свідків та матеріали досудового розслідування на користь сторони обвинувачення, без належної оцінки дійсної фактологічної картини кримінального провадження.

Також, варто звертав увагу, що 21.02.2024 сторона захисту звернулась до КУ «Одеське обласне бюро судово - медичних експертиз» з адвокатським запитом з метою отримання інформацію щодо проведення експертиз на підставі постанов слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні, а також, можливості отримання висновків вже проведених експертиз.

23.02.2024 у відповіді на адвокатський запит за №584-03 з КУ 2Одеське обласне бюро судово - медичних експертиз» міститься інформація, що експертиза трупа ОСОБА_11 була проведена експертом ОСОБА_20 01.01.2024 р. Як вбачається з висновку, згідно якого серед іншого було встановлено, що: смерть ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим пораненням грудної клітки. Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, …. доступній для спричинення власного рукою. Орієнтація ушкодження …. також не виключають можливість спричинення даного колото-різаного ушкодження власного рукою.

Отже, з наведеного вбачається, що прокурор ОСОБА_6 маніпулюючи матеріалами кримінального провадження, проявив неупередженість, не об`єктивність, неодноразово вводив слідчих суддів в оману, приховав висновок експертизи (оскільки вказана експертиза не згадується в жодній ухвалі слідчих суддів з моменту її складання), що підтверджується ухвалами слідчих суддів від 27.04.2024 про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні та продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , та ухвалі слідчого судді від 30.04.2024 про продовження строку досудового розслідування.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 припустився аналогічних порушень, приховав висновок судово - психіатричного експерта відносно ОСОБА_4 , проігнорувавши клопотання захисника ОСОБА_8 про ознайомлення з вказаним висновком експерта, разом з тим, вказаний висновок має суттєве значення для встановлення суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Виснував, що така поведінка прокурора ОСОБА_6 продиктована прагненням приховати від сторони захисту та суду нові докази, які вказують на інший механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , а також свідчить про упереджену позицію ОСОБА_6 обумовленою небажанням вжити дії до зміни правової кваліфікації ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, що явно не відповідає вимогам ст.ст.2, 3, 17, 36, 37 КПК України.

Крім того, як вже було зазначено вище, за наслідками подій, які відбулися 01.01.2024, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, що підтверджується переліченими вище медичними документами, та стан його здоров`я значно погіршився.

Факт наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, та наявність поганого почуття також підтверджується медичною довідкою, підозрюваний ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікування отримує лікування згідно листа лікарських призначень та перебуває під постійним наглядом лікаря терапевта, лікаря невропатолого та чергового медичного персоналу. Через різке погіршення стану здоров`я підозрюваний має потребу в комплексному до обстеженні у профільних спеціалістів в умовах закладів МОЗ.

Незважаючи на вказану обставину, а також, виходячи з того, що після зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, останній знов захворів, що підтверджується медичною довідкою з медичної установи та випискою з медичної карти стаціонарного хворого, прокурор ОСОБА_6 вручив ОСОБА_4 клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, перебування ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі може свідчити про порушення ст.3 ЄКПЛ.

Крім того, ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює певні правила здійснення кримінального провадження щодо адвоката.

У даному випадку Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює додаткову гарантію для адвокатів, тим, що відповідне клопотання про проведення оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій має бути подане Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Отже, виходячи з аналізу змісту відповідних положень КПК, та профільного закону, з клопотанням про застосування запобіжного заходу має звертатися прокурор відповідного рівня, а не процесуальний керівник.

В даному випадку, прокурор ОСОБА_6 перебрав на себе функції Генерального прокурора, його заступника, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя, що не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст.2, 9 КПК України.

Наголошував, що формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.2, 26, 77, 80, 81, 83, 107 КПК України, просив слідчого суддю: відвести прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні, захисник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що прокурор ОСОБА_6 не бажає здійснювати процесуальне керівництво.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 , в судовому засіданні проти відводу заперечував. Слідчому судді пояснив, що інформація викладена у заяві та поясненнях заявника не відповідає дійсності. Заява про відвід спрямована на затягування, до публікацій у ЗМІ він відношення не має. Щодо зміни підозри, то це суб`єктивна думка, а збір доказів ще триває. Стверджував, що діє в межах повноважень.

Прокурор ОСОБА_7 , в судовому засіданні проти відводу також заперечував. Вважав його безпідставним. Вказував, що прокурор ОСОБА_6 мав підписувати клопотання про запобіжний захід, так як це не слідча дія. Всі вимоги КПК України виконуються, а змінювати підозру це право процесуального керівника у кримінальному провадженні, яким ОСОБА_6 не є.

3. Висновки судді.

Заслухавши учасників судового розгляду, ознайомившись із заявою та дослідивши додані до неї документи, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід як процесуальний інститут, що містить підстави, за яких особа не може брати участь у конкретному кримінальному провадженні. Перелік таких підстав, передбачений ст.ст.75 79 КПК України.

При цьому, вказані підстави поділяються на суб`єктивні, які стосуються особистих зв`язків (взаємовідносин) певного учасника кримінального провадження з іншими особами, а також пов`язані з процесуальним статусом учасника в іншому кримінальному провадженні, та об`єктивні, які стосуються порядку визначення складу суду, слідчого судді або інші обставини, що можуть свідчать про сформоване, заздалегідь прийняте, без урахування дійсних фактів рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, слідчий суддя вважає, що підстава передбачена п.3 ч.1 ст.77 КПК України носить як суб`єктивний так і об`єктивний характер, та повинна бути доведена доказами, які свідчать про особисту заінтересованість прокурора, його близьких родичів чи членів його сім`ї в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, на думку судді, упередженість не є абстрактним поняттям, а має певні ознаки, тобто об`єктивні факти, обставини чи закономірності, які супроводжують діяння та які самі по собі або в поєднанні з іншими фактами чи обставинами вказують на те, що дії особи були частково або повністю мотивовані будь-якою формою негативного ставлення до певної особи та вчинялися всупереч інтересам такої особи у спосіб, що не передбачений КПК України та без надання відповідних можливостей і гарантій, передбачених КПК України.

В той же час, слідчий суддя вважає, що зазначені захисником обставини не свідчать про негативне ставлення прокурора ОСОБА_6 до підозрюваного ОСОБА_4 , а є наслідком прямого виконання прокурором своїх службових обов`язків під час процесуального керівництва у відповіднму кримінальному провадженні.

Не надано слідчому судді й будь яких доказів про наявність у прокурора мотиву, який визначає спрямованість його дій на шкоду або всупереч інтересам підозрюваного ОСОБА_4 у спосіб, що не передбачений КПК України та без надання відповідних можливостей і гарантій, передбачених КПК України.

Так само, не надано слідчому судді й будь яких доказів про причетність прокурора ОСОБА_6 до публікацій критичного характеру на адресу підозрюваного ОСОБА_4 та інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що невигідна для сторони захисту позиція прокурора у справі з питань права та оцінки доказів, самостійно не викликає сумнівів в неупередженості такого прокурора. Усі сумніви повинні спиратися на фактичні обставини, а припущення про вчинення певних дій з боку прокурора є неприпустимими.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що заява захисника про відвід прокурора є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81, 372 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 від 10.05.2024 року про відвід прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1