Справа № 216/2239/24
Провадження № 1-кп/216/462/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 06.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, працюючого ТОВ "Дивобуд" електриком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами, затвердженими Постановою КМ України №796 від 27.07.2011), рослини роду коноплі (канабіс), (таблиця І, список №1) є рослиною, яка містять наркотичні та психотропні речовини, і обіг яких допускається в промислових цілях.

Згідно з Таблицею №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29.07.2010 №634:

розмір наркотичного засобу канабіс в перерахунку на суху речовину від 5 г. тягне за собою кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в порушення вимог вказаного закону, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з незаконного обігу наркотичних засобів, на початку жовтня 2023 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у свого сусіда зірвав 1 (один) кущ коноплі висушив його тим самим утворивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого, усвідомлюючи, що вказаний засіб містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, помістив його до пластикового контейнеру та поклав до кухні за адресою свого мешкання АДРЕСА_1 , та став зберігати його без мети збуту для власного вживання.

06.12.2023 року в період часу з 12:57 по 13:56 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 був проведений обшук на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду в місті Кривий Ріг від 30.11.2023 року.

06.12.2023 року у ОСОБА_3 в присутності понятих під час обшуку за місцем його мешкання вилучили речовину зеленого кольору рослинного походження. Відповідно до висновку експерта за № CE-19/104-23/44953-НЗПРАП від 11.12.2023 надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору масою 315,000 г, є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 279,909 г., який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується добре, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, у лікаря - психіатра не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 101), на обліку у лікаря-нарколога перебував з березня 1985 року по січень 1988 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками та з листопада 2020 року по листопад 2020 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками (а.с. м.к.п. 101). На підставі ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 потрібно призначити покарання у вигляді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат за проведення судової експертизи, а саме: 2271,84 грн., згідно довідки № СЕ-19/104-23/44953-НЗПРАП від 11.12.2023 року.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі17 000 грн. (сімнадцяти тисяч гривень).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000169 за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в розмірі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки).

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 5438-н/23 (м.к.п. а.с. 95), знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000169залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2239/24 (1-кп/216/462/24).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1