Справа № 643/5928/24
Провадження № 1-кс/643/688/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 31.05.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 31.05.2024 в період часу з 10 год. 20 хв. до 10 год. 47 хв. дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву, у якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Дізнавач подав заяву, у якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Третя особа, щодо майна якої вирішується клопотання про арешт, ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Причини неявки суду невідомі

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000467 від 31.05.2024, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України.

До ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 31.05.2024 надійшло повідомлення зі служби " НОМЕР_2 " про те, що 31.05.2024 о 10:00 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 , та який керував автомобілем ВАЗ-2113, д.н.з . НОМЕР_4 та надав посвідчення водія із явними ознаками підробки

Відомості про вчинений кримінальний проступок дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 31.05.2024, за ознаками проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до ХРУП №2 надійшов рапорт інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 було зупинено ТЗ автомобіль «ВАЗ 2113» д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час перевірки документів було виявлено, що посвідчення водія НОМЕР_1 від 27.02.2004 року має ознаки підробки, а саме шрифт нанесено не друкарським шляхом, не значиться за базами ІПНП.

В період часу з 10 год. 20 хв. до 10 год. 47 хв. 31.05.2024 дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , 2003 р.н..

Прокурор зазначає, що існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно посвідчення водія є предметом вчинення кримінального проступку та може бути доказами факту та обставин, що встановлюються. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплекс слідчих та процесуальних дій, відповідних експертиз, серед яких криміналістичне дослідження посвідчення водія, що його супроводжує, що потребує певного часу, тому повернення зазначених речей може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до їх приховування або знищення.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. На переконання слідчого судді проведення огляду та тимчасове вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

При цьому слід роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 31.05.2024 в період часу з 10 год. 20 хв. до 10 год. 47 хв. дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1