ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/958/24 Справа № 190/2677/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , подану на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбуття покарання, строк покарання відбутий за попереднім вироком,

встановила:

Ухвалою П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання, термін покарання відбутий за попереднім вироком

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, невідбутих частин покарань за попередніми вироками.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про зарахування в строк покарання термін попереднього ув`язнення, а саме з 19 травня 2021 року по 24 жовтня 2023 року.

Обгрунтовуючи вимоги поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не зараховано до строку відбування покарання строк його перебування під вартою, а саме з моменту його затримання 19 травня 2021 року, оскільки з вказаного часу він фактично перебував під вартою.

Одночасно наголошує, що апеляційним судом у своєму рішення від 24.10.2023 року невірно зазначено про початок строку відбування ним покарання з 24.10.2023 року, а не з моменту його взяття під варту 19.05.2021 року.

Під час апеляційного перегляду:

- прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог;

- засуджений ОСОБА_7 , підтримав подану ним апеляційну скаргу у повному обсязі, просив задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку відбуття ним покарання за попередніми вироками до строку відбування ним покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року є необґрунтованими.

Так, відповідно до вимог ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у клопотанні, яке було вирішене оскаржуваною ухвалою суду, ОСОБА_7 порушував питання про зарахування йому у строк відбуття покарання строк покарання відбутий за попередніми вироками, а саме з 19.05.2021 року до дати проголошення вироку Дніпровського апеляційного суду 24.10.2023 року.

Наявними матеріалами встановлено, що згідно рапорту про затримання особи від 19.05.2021 року, ОСОБА_7 був затриманий на підставі вироку Дніпровського апеляційного суду від 08.10.2020 року.

Так, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 року, ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 08.10.2020 року, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було скасовано в частині призначеного покарання та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювався з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком від 11.08.2020 року Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України, який 08.10.2020 року скасовано Дніпровським апеляційним судом, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувався з 18.05.2021 року.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021 року, ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.70 ч.4 КК України, частково, у вигляді 02 (двох) місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року, скасованого в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, та призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 02 (двох) місяців позбавлення волі. Строк покарання рахувався з 18 травня 2021 року. Вказано про самостійне виконання вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року, котрим ОСОБА_7 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, у вигляді 04 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 03 роки.

Згідно вироку Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в частині призначення покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 08.10.2020 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2023 року, ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 02.12.2021 та невідбуту частину покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання в виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювався відповідно до вироку Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2022 року - з 18 травня 2021 року.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання на даний час, останньому було призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 02.12.2021 та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.11.2021 року, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року та призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.09.2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювався з моменту приведення вироку до виконання.

З огляду на вищенаведене вбачається, що згідно з останнім за часом вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року було скасовано вирок Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2023 року в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_7 відповідне покарання у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001007 від 01 серпня 2023 року, №0000174 від 29.01.2021 року. При цьому, в межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду справи до ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не застосовувалось.

Крім того, цим вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.3023 року було також призначено ОСОБА_7 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком суду та покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року.

Водночас, відповідно до вироків Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року під час досудового розслідування та судового розгляду справи у даних кримінальних провадженнях до ОСОБА_7 попереднє ув`язнення також не застосовувалось.

А також за цими вироками визначено рахувати строки відбуття покарання з 18.05.2021 року. Тобто, дня затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 року, скасованого в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 08.10.2020 року, які були враховані вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року при визначенні остаточного покарання.

Крім того, вищезазначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року ОСОБА_7 на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено до даного вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року. При цьому, в межах цього кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не застосовувалось.

Таким чином, враховуючи, що за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року було застосовано принцип часткового складання покарань за цим вироком та вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року строк відбуття покарання за якими починався з 18.05.2021 року судом апеляційної інстанції при виключенні покарання було правильно враховано положення ч.4 ст.70 КК України, щодо зарахування покарання відбутого повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.70 КК України. Тобто, під час призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень судом апеляційної інстанції під час судового складання покарань вже було враховано відбуту ОСОБА_7 частину покарання за вироками Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2022 року, що підтверджується розміром визначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 5 місяців.

Отже, вищенаведені обставини свідчать про відсутність достатніх підстав для зарахування ОСОБА_7 в межах об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001007 від 01 серпня 2023 року, №0000174 від 29.01.2021 року за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року строк попереднього ув`язнення з 18.05.2021 року, а також правильність зроблених судом апеляційної інстанції в цьому вироку висновків про обчислення строку відбуття покарання з моменту приведення вироку до виконання, оскільки при застосуванні положень ст.71 КК України, які було застосовано при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання у даному кримінальному провадженні строки відбуття покарання, в цьому випадку, за правилами цієї статті слід обчислювати з моменту постановлення останнього за часом вироку, що також відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 31 січня 2023 року у справі №585/902/21.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта щодо необхідності зарахування йому вказаного періоду у строк відбування покарання призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбуття покарання, строк покарання відбутий за попереднім вироком - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4