УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7398/22

Номер провадження 1-кс/495/1110/2024

24 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, укримінальному провадженні № 0000341 від 22.09.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2024 року прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 20 вересня 2022 року приблизно о 19 годині 00 хвилини, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, громадянин ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, у заборонений законом спосіб, прибув до ділянки місцевості, що розташована на березі Будацького (Шаболатського) лиману, с. Приморське, Білгород-Дністровського району Одеської області, географічна локація 45.9659799,30.2904908, з метою вилову риби.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 20 вересня 2022 року близько 21:00 години, ОСОБА_4 прийшов до вищевказаної водойми, де за допомогою гумових риболовних чоботів виставив заборонене знаряддя лову - ятір, довжиною 6 метрів, висотою 0,4 метра, крило 14 метрів, розміром вічка 12 х 12 мм, після чого повернувся на берег.

Наступного дня, 21 вересня 2022 року близько 10:00 години, ОСОБА_4 таким же чином повернувся до залишеного у водоймі ятеру та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді незаконного вилову риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою вказаного ятера здійснив незаконний вилов риби, після чого був виявлений працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, виданого компетентним органом, за допомогою забороненого знаряддя лову ятера, порушив вимоги ст. 12, 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 7, 17, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів, п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 №1126 Про затвердження порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, п. 3.14, 3.15 розділу 3 Правил любительського та спортивного рибальства, в яких визначено, зокрема, що забороняється лов риби з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сітеснасних та інших матеріалів усіх видів і найменувань, із застосуванням забороненого знаряддя лову без належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 незаконно добув рибу, бичок в кількості 473 штук, загальною вагою 20 кілограм 300 грам, спричинивши збиток на загальну суму 739 772 гривні 00 копійок, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам.

За вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електротону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.69 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Так, відповідно до висновку судової інженерно - екологічної експертизи внаслідок проведення незаконного вилову риби виду бичок - 473, на ділянці в акваторії Будацького лиману, поблизу с.Приморське, Сергіївської ОТГ Білгород-Дністровського району, Одеській області, розмір екологічної шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу (державі), складає 739 772 ( сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок.

До СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла позовна заява від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська Області ) з проханням стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна шкоду, завдану навколишньому середовищу, в сумі 739 772 ( сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок, на рахунок НОМЕР_1 охорони навколишнього природнього середовища Сергіївської селищної ТГ, отримувач коштів, ГУК в Од.обл./смт Сергїівка/24062100, , банка казначейства України, (ел. адм. подат. ), код класифікації доходів бюджету 24062100.

За твердженням прокурора, у разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешт майна.

Так, під час досудового розслідування було встановлено, що згідно державного реєстру МВС на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значяться в зареєстрованих наступні транспортні засоби: FORD ESCAPE, д/н НОМЕР_2 , 2015 р.в., чорного кольору, OPEL OMEGA, д/н НОМЕР_3 , 1988 р.в., сірого кольору, ПВ 01Б, д/н НОМЕР_4 , 2007 р.в., червоного кольору.

Згідно довідки за 369370602 від 12.03.2024 з реєстру прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером НОМЕР_5 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є приватна власність будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням з прокурором.

Вбачаючи викладене, для забезпечення збереження майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , з метою запобігання його відчуження стороннім особам, та з метою подальшого відшкодування спричиненої шкоди у розмірі 739 772 ( сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок, у разі задоволення цивільного позову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська Області ), є за доцільне обмежити право користування та відчуження на транспортні засоби: FORD ESCAPE, д/н НОМЕР_2 , 2015 р.в., чорного кольору, OPEL OMEGA, д/н НОМЕР_3 , 1988 р.в., сірого кольору, ПВ 01Б, д/н НОМЕР_4 , 2007 р.в., червоного кольору та будинок за АДРЕСА_1 у частині відчужувати їх (продавати, дарувати, передавати в оренду, здійснювати перереєстрацію тощо).

На підставі викладеного прокурор просить клопотання задовольнити.

У судове засіданні прокурор не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

24.05.2024 року до суду від представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, відповідно до якого він просить відмовити прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури у задоволені клопотання в рамках досудового кримінального провадження №0000341 про накладення арешту, з підстав, викладених в клопотанні. Зазначив, що прокурор посилається на обґрунтованість накладення арешту лише з підстав подання цивільного позову ДЕІ Південно-Західного округу, однак у цивільному позові, який в інтересах держави пред`являється прокурором, не надано жодного обґрунтування завдання майнової шкоди юридичній особі Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (). Крім того, вказав, що матеріали досудового кримінального провадження на даний час не відкриті стороні захисту, що позбавляє можливості встановити обставини залучення Державної екологічної інспекції Південно-західного округу () в якості цивільного позивача і прийняття відповідних процесуальних рішень з дотриманням ст. ст. 61, 63 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту та додані до нього документи, а також заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у матеріалиах кримінального провадження, внесеного 22.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341, за ознаками кримінального прост упку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

До СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла позовна заява від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська Області ) з проханням стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна шкоду, завдану навколишньому середовищу, в сумі 739 772 ( сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок, на рахунок НОМЕР_1 охорони навколишнього природнього середовища Сергіївської селищної ТГ, отримувач коштів, ГУК в Од.обл./смт Сергїівка/24062100, , банка казначейства України, (ел. адм. подат. ), код класифікації доходів бюджету 24062100.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешт майна.

Згідно із ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного.

Між тим, позивачем у своєму позові не надано жодного обґрунтування завдання майнової шкоди юридичній особі Державній екологічній інспекції Південно-західного округу ().

Прокурор у своєму клопотанні зазначає про завдання збитків Державі, але в супереч норм ч.3 ст. 128 КПК України в якості цивільного позивача зазначає структуру не уповноважену законом на представництво інтересів Держави зі стягнення шкоди.

Також, зі змісту додатків до позовної заяви Державної екологічної інспекції Південно-західного округу () вбачається, що в супереч вимогам ч.2 ст.63 КПК України не надано копії установчих документів юридичної особи, а прокурором не перевірено достатність та обґрунтованість повноважень цивільного позивача відповідно до діючого законодавства.

Згідно із п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого він просить суд накласти арешт, а саме те, що обмеження права користування та відчуження рухомим та нерухомим майном (транспортні засоби: FORD ESCAPE, д/н НОМЕР_2 , 2015 р.в., чорного кольору, OPEL OMEGA, д/н НОМЕР_3 , 1988 р.в., сірого кольору, ПВ 01Б, д/н НОМЕР_4 , 2007 р.в., червоного кольору та будинок за АДРЕСА_1 у частині відчужувати їх (продавати, дарувати, передавати в оренду, здійснювати перереєстрацію тощо), яке належить підозрюваному ОСОБА_4 може забезпечити подальше відшкодування спричиненої шкоди у розмірі 739 772 ( сімсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві ) гривень 00 копійок, у разі задоволення цивільного позову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська Області ).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що прокурор в розумінні вимог ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, у звяку з чим , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 128, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотанняпрокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, укримінальному провадженні № 0000341 від 22.09.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1