Код суду 233 Справа № 233/2554/24
Вирок
Іменем України
14 червня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_6 - 2011 року народження, ОСОБА_7 - 2016 року народження, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, водія електрика 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат, знятого з місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 26 квітня 2024 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 :
Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді водія електрика 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, придбав наркотичний засіб та психотропну речовину без мети збуту, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин. Так, на початку січня 2024 року, більш точної дати та часу під час проведення слідства встановити не виявилось можливим, старший солдат ОСОБА_5 , проходив неподалік від КНП «Київська медична клінічна лікарня», за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, 20, де на дорозі виявив 2 зіп-пакети, в середині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та 1 зіп-пакет, в середині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, тим самим здійснив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено та психотропної речовини, обіг якої обмежено, без мети збуту.
Того ж дня, незаконно придбані за вищевказаних обставин особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, старший солдат ОСОБА_5 приніс до палати КНП «Київська медична клінічна лікарня», за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, 20, де проходив лікування та поклав її у картонний короб, де почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, без мети збуту.
Після виписки з лікарні старший солдат ОСОБА_5 навідався до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає у АДРЕСА_2 , в якого забув вищевказану коробку та в подальшому на початку березня 2024 року попрохав останнього відправити йому на відділення АДРЕСА_3 , не попередивши останнього про її вміст.
Такі умисні дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, кваліфіковані за ч.2 ст.309КК України, як незаконне придбання, зберігання, пересилання психотропної речовини, без мети збуту у великих розмірах; незаконне придбання, зберігання, пересилання наркотичного засобу, без мети збуту.
26 квітня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 : є особою раніше не судимою, знятий з місця реєстрації, але має місце мешкання, за сімейним станом одружений, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_6 2011 року народження, ОСОБА_7 2016 року народження, на утриманні осіб похилого віку немає на медичних обліках за місцем проживання в закладах охорони здоров`я - не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 26 квітня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 з якого стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/108-24/5213-НЗПРАП від 22.03.2024 року у розмірі 3029 грн. 12 коп.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовано, клопотання від прокурора, з цього приводу - не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості укладену 26 квітня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/108-24/5213-НЗПРАП від 22.03.2024 року у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень, 12 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1