Справа № 569/1591/24
УХВАЛА

19 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , який пребуває на відеоконференцсзв"язку,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка перебуває на відеоконференцсзв"язку,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 26.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.186, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1, ст. 368-5 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.186, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1, ст. 368-5 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 були застосовані за ходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_4 , будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи в порушення вимог ст.ст. 19, 21, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 58, 59 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок чужого майна шляхом відкритого його викрадення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику і бажаючи її настання, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, 26.04.2023, близько 19 год 50 хв, тобто у період дії на території України воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні кімнати АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_11 , який також знаходився в цій кімнаті, умисно наніс йому один удар кулаком правої руки у ліву скроневу ділянку голови в області лівого ока, після чого, стоячи зліва від ОСОБА_11 , схопив його своїми обома руками за предмети одягу у ділянці лопаток (спини з-заду), застосовуючи власну фізичну силу різко нахилив його до низу, умисно наніс потерпілому другий удар коліном своєї правої ноги у ділянку грудей з переду ближче до шиї, від чого ОСОБА_11 відчув різкий біль у грудній клітині, відштовхнув його обома руками від себе та наказав ОСОБА_11 негайно передати йому свій мобільний телефон «IPhone 13 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 37153,00 грн., в якому знаходилася активована картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», а також повідомити пароль до цього телефону, що ОСОБА_11 і зробив ураховуючи обставини, що склалися, застосування щодо нього психологічний примусу та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_4 , проти своєї волі передав йому свій мобільний телефон із паролем, який ОСОБА_4 умисно, протиправно, незаконно привласнив, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в тому, що він, будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи в порушення вимог вимог ст.ст. 3, 19, 21, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 58, 59 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 14 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування «Захід», затвердженого Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.05.2022 № 157-АГД, являючись начальником відносно солдата ОСОБА_11 , діючи як виконавець та організатор за попередньою змовою групою осіб спільно із начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_5 , за сприяння та пособництва останнього, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати АДРЕСА_1 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на застосування психологічного насильства щодо підлеглого військовослужбовця, діючи з прямим умислом, з метою спричинення йому моральних страждань та демонстрації своєї явної переваги, будучи невдоволеним фактом можливої співпраці солдата ОСОБА_11 з відповідними правоохоронними органами щодо викриття його та ОСОБА_5 протиправної діяльності, організував та реалізував механізм застосування насильства щодо підлеглого ОСОБА_11 , а саме тримаючи в правій руці предмет заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді дерев`яної бити, умисно наніс солдату ОСОБА_11 один удар дерев`яною битою у ділянку передпліччя правої руки, один удар у ділянку правого плеча, один удар у потиличну ділянку голови з права та один удар у задню ділянку стегна лівої ноги, у подальшому примусив стати його на коліна та впродовж наступних приблизно 10 хвилин словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілому солдату ОСОБА_11 додаткових психологічних страждань.

Також, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в тому, що він, будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи в порушення вимог вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ч.12 ст.6, ч.8 ст. 20, ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 3, 46 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення набув активів вартістю 49 713 168, 46 грн, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами та які значно перевищують його законні доходи. Досудовим розслідування установлено, що за період з 01.01.2021 по 26.07.2023 сума доходів ОСОБА_4 правомірно отриманих із законних джерел, зокрема визначених пунктами 7 і 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» становить 1 191 746, 21 грн. та члена його сім`ї ОСОБА_12 правомірно отриманих із законних джерел, зокрема визначених пунктами 7 і 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» - 442 909, 40 грн., загальна сума доходів- 1 634 655, 61 грн.

За період з 01.01.2021 по 26.07.2023 документально підтверджується отримання доходів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 у загальному розмірі 1 634 655, 61 грн. та здійснення ними витрат на придбання нерухомого майна та транспортних засобів у загальному розмірі 51 763 949,07 грн. При цьому, від`ємна різниця між сумою доходів і задекларованими залишками грошових коштів ОСОБА_4 і ОСОБА_13 та їх витратами за аналізований період складає - 49 713 168, 46 грн. Відповідно, за викладених вище обставин, ОСОБА_4 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набув активів вартістю 49 713 168, 46 грн, що більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Відповідно при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу ризики, визначені у п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на сьогодні не зменшились, продовжують мати місце, а відтак виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема: це можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики існують та вони не зменшилися. За період застосування щодо ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу продовжують бути актуальними, оскільки на цей час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності. Водночас, перебування ОСОБА_4 на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного судового розслідування з вищенаведених причин, оскільки обвинувачений може перешкоджати судовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження. Також, впливати на осіб, які будували об`єкти нерухомості належні ОСОБА_4 та інших осіб з метою приховування протиправної діяльності ОСОБА_4 шляхом схиляння останніх до надання в подальшому неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які йому стали відомі у ході слідства, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати, а також впливати іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тяжкістю покарання у вигляді реального позбавлення волі, так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ст. 368-5 КК України та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 4261КК України, за скоєння якого законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурората та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_10 подали письмові клопотання про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскіль на даний час відсутні ризики, які прокурор вказує у своєму клопотанні. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні п"ятеро неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв"язки та постійне місце проживання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримує думку свого підзахисного та просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, думку обвинуваченого та захисників, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З врахуванням осіб обвинуваченого, з метою перешкоджання можливості займатися останнім злочинною діяльністю, з метою запобігти спробам ухилитися від суду, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст..176, 183, 314-315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу у виді триманння під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Пеньки, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.186, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1, ст. 368-5 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 19 березня 2024 року по 17 травня 2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1