Справа № 752/7305/22
Провадження №: 1-кп/752/763/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000658 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Ходорів, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, працював неофіційно вантажником, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

встановив:

згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 у період з лютого по березень 2022 року, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи співвиконавцями, знаходячись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, умисно, з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: мобільного телефону «Asus», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з SIM-картами мобільних операторів зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_6 , які були підключені до мережі Інтернет, за допомогою месенджера «Telegram», увійшов до складу учасників «Telegram-каналу» під назвою «Чат взаємодопомоги УВС», що надають послуги з розміщення безкоштовних оголошень.

В подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.03.2022 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, знайшов оголошення ОСОБА_11 про необхідність поставки до м. Харкова дев?яти військових касок для потреб місцевої самооборони, де в ході телефонної переписки з останньою у месенджері «Telegram» з мобільного номеру № НОМЕР_4 , не маючи при цьому у розпорядженні необхідного товару та не маючи реального наміру замовити товар, надав останній пропозицію виконання її замовлення з поставки до м. Харків дев?яти касок для потреб місцевої самооборони, на що остання погодилась. Надалі ОСОБА_5 підтвердив наявність необхідного товару з умовою предоплати за вказаний товар у сумі 2400,00 грн. на банківський рахунок відкритий у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що обслуговується карткою № НОМЕР_7 .

Після чого ОСОБА_11 на виконання умов продажу та доставки замовленого товару 30.03.2022 року перерахувала на вищевказаний рахунок кошти у сумі 2400,00 грн. Отримавши грошові кошти ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, обов`язків щодо продажу та доставки дев?яти касок не виконали, тобто заволоділи грошовими коштами та розпорядились ними на власний розсуд, чим заподіяли збитки потерпілій ОСОБА_11 на суму 2400,00 грн.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.03.2022 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, розмістив оголошення у «Telegram-каналі» «Чат взаємодопомоги УВС» про наявність бронежилетів для продажу, де в ході телефонної переписки з ОСОБА_14 у месенджері «Telegram» з мобільного номеру № НОМЕР_4 , не маючи при цьому у розпорядженні необхідного товару та не маючи реального наміру замовити товар, надав останньому пропозицію виконання його замовлення з поставки до м. Києва військового спорядження, а саме бронежилету. Надалі ОСОБА_5 підтвердив наявність необхідного товару з умовою предоплати за вказаний товар у сумі 1300,00 грн. на банківський рахунок відкритий у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що обслуговується карткою № НОМЕР_7 .

Після чого, ОСОБА_12 (син ОСОБА_14 , який безпосередньо спілкувався з ОСОБА_5 ), на виконання умов продажу та доставки замовленого товару, 30.03.2022 року перерахував на вищевказаний рахунок кошти у сумі 1300,00 грн. Отримавши грошові кошти ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, обов`язків щодо продажу та доставки бронежилету не виконали, тобто заволоділи грошовими коштами та розпорядились ними на власний розсуд, чим заподіяли збитки потерпілому ОСОБА_12 на суму 1300,00 грн.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.04.2022 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб, знаходячись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13, розмістив оголошення у «Telegram-каналі» «Чат взаємодопомоги УВС» про наявність жилетів-розгрузок для продажу, де в ході телефонної переписки з ОСОБА_13 у месенджері «Telegram» з мобільного номеру № НОМЕР_8 , не маючи при цьому у розпорядженні необхідного товару та не маючи реального наміру замовити товар, надав останній пропозицію виконання її замовлення з поставки до м. Одеса військового спорядження, а саме двадцяти жилетів-розгрузок. Надалі ОСОБА_5 підтвердив наявність необхідного товару з умовою предоплати за вказаний товар у сумі 1300,00 грн. на банківський рахунок відкритий у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що обслуговується карткою № НОМЕР_7 .

Після чого ОСОБА_13 на виконання умов продажу та доставки замовленого товару 02.04.2022 року перерахувала на вищевказаний рахунок кошти у сумі 1300,00 грн. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, обов`язків щодо продажу та доставки двадцяти жилетів-розгрузок не виконали, тобто заволоділи грошовими коштами та розпорядились ними на власний розсуд, чим заподіяли збитки потерпілій ОСОБА_13 на суму 1300,00 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року), а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілих, свідків, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, у зв`язку із відсутністю доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст.190 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 протягом судового розгляду свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів категорично заперечував, не маючи захисника під час досудового розслідування, на стадії підготовчого судового засідання одразу заявив клопотання про залучення захисника.

В кінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вину визнає в повному обсязі та показав, що на момент інкримінованих йому злочинів він разом з ОСОБА_15 перебував в СІЗО. ОСОБА_16 писав оголошення, розміщував їх, а він йому в цьому допомагав. Вказав, що вони пропонували людям придбати товар, а саме військове спорядження, а люди, в свою чергу, повинні були скинути предоплату на картку. Жодного військового спорядження в їх користуванні та розпорядженні не було. Вказав, що особи, які погодились купити товар, предоплату скидували на картки інших людей, яких вони знаходили через месенджер «Telegram» і які погодились надати номери своїх карт. Потім люди переказували кошти далі і вони їх забирали. Вказав, що для розміщення оголошень разом з ОСОБА_15 вони користувались одним телефоном та декількома сім-картками. Вказав, що трьом потерпілим, які вказані в обвинувальному акті, особисто він направляв повідомлення щодо продажу військового спорядження. Потерпілі під час спілкування називали своє ім`я, а він - ні. Телефон, через який він писав повідомлення потерпілим, вилучили у нього під час обшуку. Вказав, що суми грошей не пам"ятає навіть приблизно, в акті все вказано вірно, усвідомив свою провину та розкаюється. Також зазначив, що тиск на нього не здійснюється.

Захисник обвинуваченого в судових дебатах заявив про відсутність у справі доказів на підтвердження причетності його клієнта до вчинення інкримінованих злочинів, вказавши, що на його переконання ОСОБА_5 здійснив самообмову, на що вказує наступне: категорична та послідовна позиція ОСОБА_5 протягом судового розгляду щодо заперечення своєї вини, відсутність доказів на підтвердження такої вини, про що достовірно відомо ОСОБА_5 , оскільки судовий розгляд фактично завершено і всі докази обвинувачення досліджено, перебування ОСОБА_5 в межах Киїівського СІЗО в рамках іншого кримінального провадження, що впливає на його здатність приймати самостійні рішення. На переконання захисника він, вважаючи за необхідне виправдати ОСОБА_5 , діє виключно в його інтересах з дотриманням принципу законності та принципу презумпції невинуватості, з дотримання правил адвокатської етики, жодного конфлікту інтересів немає. Захисник вважає, що на ОСОБА_5 в умовах СІЗО може вчинятись тиск з метою його самообмови або останній намагається уникнути мобілізації, маючи судимість.

Судом було відновлено судовий розгляд з метою з"ясування причин різниці позиції захисника та обвинуваченого.

Захисник вказав, що підстав для самовідводу він не вбачає, підстав для відмови від участі у справі, передбачених ч. 4 ст. 47 КПК України, також не вбачає, діє виключно в інтересах клієнта та на його користь, показання обвинуваченого - це його право.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що також не відмовляється від послуг даного захисника, свої показання підтримує.

На підставі викладеного, враховуючи те, що показання обвинуваченого як і інші докази в кримінальному процесі підлягають перевірці шляхом аналізу їх змісту, співставлення з іншими документами, що є в справі, і визнання обвинуваченим своєї вини може бути покладено в основу обвинувачення тільки при підтвердженні цього зізнання сукупністю доказів, що є у справі, керуючись принципом презумпції невинуватості, передбаченого, зокрема, ч. 4 ст. 17 КПК України, суд, проаналізувавши всі надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, співставивши їх з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , які по своїй суті були загальними без будь-яких детелізацій, вважає, що останній дійсно вчинив самообмову, і тому суд не бере його показання до уваги, а дії захисника, на думку суду, відповідають правилам адвокатської етики та не свідчать про наявність конфлікту інтересів.

Так, потерпіла ОСОБА_11 в суді показала, що ОСОБА_5 не знає і не бачила. Вказала, що збирала кошти на броньовані комплекти - шоломи. 30.03.2022 року до неї звернулась особа на ім`я « ОСОБА_17 », який запропонував придбати броньовані шоломи: скинув фото шоломів, та повідомив, що є представником воєнторгу м. Вінниці та попросив предоплату у розмірі 2400 грн. за два шоломи. Гроші скинула зі своєї «волонтерської» карти на карту, номер якої повідомила їй особа на ім`я « ОСОБА_17 ». Карта була без ПІБ № НОМЕР_7 . Коли перевела кошти, приблизно через день-півтора листування було видалено, а її номер був заблокований. Тоді і зрозуміла, що кошти викрадено. Шкода в розмірі 2400 грн. не відшкодована. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_12 показав, що з ОСОБА_5 не знайомий і ніколи не бачив. Показав, що його батько вступив до ТРО та просив його знайти йому спорядження: плитоноску або бронежилет. 30.03.2022 року батько зателефонував йому та повідомив, що знайшов бронежилет та просив переказати предоплату за бронь у розмірі 1300 грн. на картку № НОМЕР_7 . Кому належала картка - інформації не було. Переказав кошти, а на наступний день батько повідомив, що це шахраї. Зі слів батька останній знайшов оголошення особи через мережу інтернет в «Телеграм». Умови і деталі батько не повідомляв. Шкода в розмірі 1300 грн. не відшкодована. Від подачі цивільного позову відмовився.

Потерпіла ОСОБА_13 показала, що обвинуваченого не знає і не бачила. Вказала, що як почалась війна почалась займатись волонтерством: шукала плитоноски. Знайшла людину на ім`я « ОСОБА_18 ». Особа « ОСОБА_19 » запевняв її, що плитоноски пошиють за два дні, але потрібна предоплата у розмірі 1300 грн. на картку № НОМЕР_7 . 02.04.2022 року відправила обумовлену предоплату. Почекала два дні, зайшла в «Телеграм», побачила, що той телеграм-канал зник та зрозуміла, що її обманули. На квитанції було прізвище отримувача « ОСОБА_19 ». Номер телефону, за яким з ним спілкувалась - НОМЕР_9 . Вказала, що шкода в розмірі 1300 грн. не відшкодована.

Вказані показання потерпілих стосуються фактів шахрайства, які вчинено певною особою (особами) через «Телеграм» під іменем « ОСОБА_17 » та « ОСОБА_18 ». Даних про те, що саме ОСОБА_5 спілкувався з потерпілими, використовуючи ці імена, або ОСОБА_5 є володільцем карти № НОМЕР_7 , чи саме ОСОБА_5 заволодів їх коштами - суду надано не було, оскільки такі дані потерпілим не відомі. В своїх заявах про вчинення злочину (т. 2 а.с. 90, 94, 95) потерпілі також не вказують на ОСОБА_5 . Як вважає суд, по суті показання вищевказаних потерпілих не є прямими, достатніми та переконливими доказами того, що саме обвинувачений ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів, а отже, за таких обставин вказані докази не доводять поза розумним сумнівом причетність ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190 КК України. Показання обвинуваченого щодо обставин ніби то вчинення ним описаних потерпілими дій є не деталізованими, містили загальні фрази при наданні відповідей на питання прокурора, які зводились до того, що він не пам"ятає всіх обставин, проте визнає вину.

Стороною обвинувачення було надано протокол обшуку від 06.04.2022 року (т.2 а.с. 41-44) з додатком до нього відеозаписом на флеш носії, який було досліджено в судовому засіданні (т. 2 а.с 54), з даних якого вбачається, що обшук було здійснено за адресою: АДРЕСА_3 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в камері для затриманих № 101 на 4 поверсі. Вказано, що під час обшуку було вилучено мобільний телефон марки «Neffos» з сім-карткою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung» з сім-карткою «Київстар», мобільний телефон марки «Samsung» без батареї та сім-картки, мобільний телефон «Sony Ericson» без сім-картки, мобільний телефон «Samsung», мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Meizu», мобільний телефон «Doogee». Разом з цим, суду не надано доказів на підтвердження належності даних телефонів ОСОБА_5 та використання ним їх, із врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 в даній камері ніколи не знаходився. За таких обставин даний доказ жодним чином не підтверджує винуватість ОСОБА_5 . Слід вказати, що дані вказаного протоколу також не узгоджуються з показаннями ОСОБА_5 про вчинення ним злочинів разом з ОСОБА_15 , оскільки вони обоє не перебували в камері №101, крім того, з вилучених під час даного обшуку сім карт будь-які повідомлення потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не надсилались.

Дані протоколу обшуку від 06.04.2022 року (т. 2 а.с. 50-53) з додатком до нього відеозаписом на флеш носії, який був досліджено в судовому засіданні (т. 2 а.с 54), так само не вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому трьох злочинних епізодів, натомість підтверджують факт самооговору останнім. Вказаний обшук було здійснено за адресою: АДРЕСА_3 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в камері для затриманих № 12, в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефони марки «Samsung», дві сім-карти мобільного оператора «Київстар» та блокнот із записами. З правої кишені шортів було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5» з ІМEI1: НОМЕР_10 , ІMEI2: НОМЕР_11 з SIM-картами «Київстар» НОМЕР_12 та «Лайфселл» НОМЕР_13 . З жодного із вилучених у ОСОБА_5 телефонів та сім карт будь-які повідомлення потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не надсилались.

Наведені вище протоколи обшуків, на переконання суду, хоча і не доводять винуватість ОСОБА_5 ,, проте є допустимими доказами, оскільки під час проведення вказаних слідчих дій не було допущено істотних порушень вимог закону, а також прав та свобод людини і громадянина, про що вказував захисник. Слідчі дії проведені у визначений у воєнний час спосіб за участі понятих та здійсненні повної їх відеофіксації.

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року (т. 2 а.с. 61-62) з додатками до нього (т. 2 а.с. 63-84), телефоні «Asus» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який добровільно видав ОСОБА_16 (т. 2 а.с. 60), виявлено месенджер «Telegram» встановлений на мобільний номер НОМЕР_13 під ім`ям « ОСОБА_21 » та на мобільний номер НОМЕР_14 під ім`ям « ОСОБА_22 ». Під час огляду даного мобільного телефону було зроблено скріншоти, з яких вбачається листування від імені « ОСОБА_22 » та « ОСОБА_21 » з особами з приводу продажу військового спорядження. Слід вказати, що скріншоти жодним чином не відносяться до потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Під час вказаного огляду ОСОБА_16 також добровільно надав слідчим сім-карту мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_9 .

Разом з цим, відповідно до обвинувального акту, з потерпілою ОСОБА_11 та з потерпілим ОСОБА_12 переписка здійснювалась через мобільний телефон НОМЕР_4 , який не було вилучено у ОСОБА_5 , та з потерпілою ОСОБА_13 через мобільний телефон № НОМЕР_8 , який, як вказано вище, також не було вилучено у ОСОБА_5 . Крім того, слід вказати, що будь-яка переписка з даного номеру телефону, зокрема, з потерпілою ОСОБА_13 не зафіксована та не вилучалась, і на вказаний номер, як вказано у протоколі огляду, не був встановлений месенджер "Телеграм".

Допитані в суді свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які на момент вчинення злочинів перебували з ОСОБА_5 в одній камері так само жодним чином не підтвердили причетність останнього до інкримінованих йому злочинів.

Так, свідок ОСОБА_25 показав, що обшук проводили у його присутності, він знав та бачив, що телефони належали ОСОБА_16 і він по телефону «розводив» людей. ОСОБА_5 телефонами не користувався та ОСОБА_16 не допомагав.

Свідок ОСОБА_26 показав, що перед обшуком в їх камері, де він сидів із ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , останнього спершу вивели з камери, потім завели і в нього вилучили телефони. Раніше він їх у нього не бачив, він телефонами не користувався. Натомість телефонами користувався ОСОБА_16 , який потім помер.

Свідок ОСОБА_27 в суді показав, що події обшуку погано пам"ятає, у ОСОБА_5 телефон був, чи той самий, що вилучили під час обшуку, він не пам"ятає, про обставини шахрайства нічого не знає.

Свідок ОСОБА_28 також підтвердив факт перебування в камері з ОСОБА_5 і ОСОБА_16 , був свідком обшуку, один із арестантів віддав свій телефон, хто саме, він не пам"ятає, ОСОБА_5 , він не впізнає. Чув в камері, що були якісь махінації з військовими товарами, проте, від кого чув і хто цим займався, йому невідомо.

Вказані показання також спростовують показання обвинуваченого щодо його спільного вчинення інкримінованих злочинів разом з іншою особою - ОСОБА_15 , оскільки жоден із свідків обвинувачення, які разом перебували в камері, дані обставини не підтвердили.

Наданий стороною обвинувачення протокол тимчасового доступу до речей і документів (т. 2 а.с. 108-109) з додатками до нього (т. 2 а.с. 110-131) містить інформацію, про те, що ОСОБА_5 відсутній в АТ «Альфа-Банк» як клієнт та інформацію щодо руху коштів ОСОБА_35 , і жодним чином не підтверджує факт причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів.

Так само не доводять винуватість ОСОБА_5 і надані стороною обвинувачення копії виписок з картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_15 (т. 2 а.с. 207-209), яка належить ОСОБА_36 , на яку певні особи направляли грошові перекази, зокрема, свідок ОСОБА_37 , та копії виписок з картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 (т. 2 а.с. 148-149), яка належить ОСОБА_37 , на яку потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 відправляли кошти.

Свідок ОСОБА_37 , який був допитаний в режимі відеоконференції з іншого суду, показав, що з ОСОБА_5 не знайомий. Приблизно зимою в 2022 році, коли почалась війна, в соціальній мережі «Інстаграм» познайомився з чоловіком, який запропонував йому здійснювати грошові перекази. Ім`я чоловіка він не пам`ятає. Вказав, що гроші приходили на його картку відкриту в «Альфа-Банк» та картку ОСОБА_39 , і потім їх необхідно було перераховувати на інші картки, номери яких давав той чоловік. Це були різні картки, але кому вони належать - видно не було. Займався цим приблизно місяць та переказів було багато. За цю «роботу» отримував гроші приблизно 300-500 грн.

Свідок ОСОБА_39 , яка була допитана в режимі відеоконференції, показала, що з обвинуваченим не знайома, ніколи його не бачила. Приблизно два з половиною роки назад познайомилась в соціальній мережі «Інстаграм» з особою на ім?я « ОСОБА_41 », який казав їй, що проживає в м. Києві. Показала, що ОСОБА_16 хотів їй допомогти: скинути кошти і сказав, що зробить це через знайомого. Ім?я знайомого не називав. На карту надійшло 3000 грн., але потім, знайомий, який надіслав кошти, поскаржився на неї, начебто вона не відправила якийсь товар. Писала « ОСОБА_16 » за скаргу, але він більше не відповідав. Показала, що потім до неї прийшли працівники поліції та повідомили, що вона є свідком шахрайства. Гроші, які надійшли їй на картку від знайомого ОСОБА_16 - банк повернув назад. Вказала, що мати ОСОБА_16 повідомила їй, що останній сидів в СІЗО і там помер, сидів він за те, що заступився за дівчину. Вказала, що її картку «орендував» якийсь чоловік: заходив в її аккаунт, переказував кошти, а вона отримувала за «оренду» гроші - інших деталей не знає.

Враховуючи те, що дані свідки ніколи не бачили обвинуваченого ОСОБА_5 і дані з виписок їх карт жодним чином не стосуються ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не доведено, яким чином саме ОСОБА_5 причетний до заволодіння коштами потерпілих через картки ОСОБА_37 та ОСОБА_39 .

Суд зазначає, що протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

В судовому засіданні не було допитано свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , однак судом здійснено всі необхідні процесуальні дії для забезпечення допиту вказаних свідків, разом з цим, в розумні строки допит даних свідків стороною обвинувачення забезпечено не було, у зв"язку з чим дослідження доказів сторони обвинувачення судом було припинено.

Дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів (т. 2 а.с. 150-151) з додатками до нього (т. 2 а.с. 152-194) щодо картковому рахунку № НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_50 , показання останнього щодо його спілкування з особою на ім?я ОСОБА_16 , якому він привозив продукти та посилки в СІЗО за гроші, які йому пересилали на картку, та показання свідка ОСОБА_52 , який також повідомив суд про те, що з обвинуваченим не знайомий, лише купував продукти і відвозив їх в СІЗО для знайомого на ім?я ОСОБА_16 , за відправлені йому кошти на картку, так само жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, зокрема: витяги з ЄРДР, доручення слідчих, повідомлення слідчих, постанови прокурорів, рапорти, постанова слідчого, клопотання про проведення обшуку, постанова про дозвіл на обшук, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, постанови про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять банківську таємницю, повідомлення про підозру, пам`ятка, про процесуальні права та обов`язки, протокол роз`яснення права на захист, супровідні листи слідчих, постанова про проведення слідчих дій на іншій території, клопотання про продовження строку досудового розслідування, постанова про продовження строку досудового розслідування, повідомлення про підозру, копія обвинувального акту, повідомлення про завершення досудового розслідування, лист прокурора, протокол про надання доступу до матеріалів, повідомлення про завершення досудового розслідування, не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань заходів забезпечення та визнання допустимими тих чи інших доказів.

Отже, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 ґрунтується лише на припущеннях, разом з тим, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України всі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченого слід тлумачити на його користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів мас тлумачитися на користь підсудного.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що винуватість особи повинна бути доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 04.07.2018 (№51-597км17) наголошено, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, цей інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Проте, наведений вище у вироку аналіз доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що в даній конкретній ситуації стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому злочини, передбачені ч. 3 ст. 190 КК України.

Визнавальні показання овинуваченого, надані в кінці судового розгляду, у зв"язку з їх невідповідністю іншими зібраним у справі доказам, не можуть бути єдиним доказом винуватості особи, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 373 КПК України та позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,.

Згідно з ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, зокрема, що, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, у зв`язку із наведеним вище, виходячи із загальних засад кримінального провадження: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не надано достатніх, допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 190 КК України. Можливості їх отримання відповідно до ст. 6 Конвенції, рішень Європейського суду з прав людини, Конституції України, вимог КПК України вичерпані, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року), та виправдати.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_5 моральної та майнової шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року), та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_5 моральної та майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

мобільний телефон «Neffos» з SIM-картою «Київстар», мобільний телефон «Samsung» з SIM-картою «Київстар», мобільний телефон «Samsung» без батареї та SIM-карти, мобільний телефон «Sony Ericson», мобільний телефон «Samsung», мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «Meizu», мобільний телефон «Doogee», що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-013663) - знищити,

2 SIM-карти «Київстар», блокнот із записами, мобільний телефон «Samsung» з SIM-картами «Київстар», блокнот із записами, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5» з SIM-картами «Київстар» та «Лайфселл» (№ НОМЕР_13 ), що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-013662) - повернути за належністю ОСОБА_5 ,

мобільний телефон «Asus» з SIM-картою «Київстар» № НОМЕР_9 , що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №ФП-013661) - повернути за належністю власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1