Справа № 713/2127/24
Провадження №1-кс/713/316/24
УХВАЛА

іменем України

18.06.2024 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 16.06.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іване-Пусте, Борщівського району, Тернопільської області , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньо-спеціальною, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся у суд з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні вказував, що 16.06.2024 приблизно о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати власні дії, керуючи автомобілем марки «AUDI-80» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі державного значення Т-26-01 сполученням «Чернівці-Вашківці-Вижниця-Кути-Путила-КПП Руська», в темну пору доби, яка освітлювалася вуличним електроосвітленням в межах населеного пункту с. Іспас по

вул. Головній Вижницького району Чернівецької області, зі сторони

м. Вижниця в напрямку м. Вашківці.

Проїхавши електроопору №13/90, що по вул. Головній в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області вказаної дороги, водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, своєчасно не виявив небезпеку у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася проїзною частиною дороги, та яку він об`єктивно спроможний був виявити,

де в подальшому допустив наїзд на неї.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження з якими була доставлена в лікарню,

де присутності лікарів померла.

Після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «AUDI-80» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , зник з місця пригоди.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 12.3 ПДР України, який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та 2.9 (а) ПДР України, які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не

повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

17.06.2024 р. відомості про вказану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.06.2024 р. о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

17.06.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286-1 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Керуючись ст.ст.183, 177 КПК України, наявна правова підстава та необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки наявні ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а саме, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, отже існує наявний ризик переховування останнього від правоохоронних органів, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні даного кримінального правопорушення); незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження (оскільки потерпілі і свідки є місцевими жителями та про місце проживання яких йому достовірно відомо , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зважаючи на те, що органом досудового розслідування продовжуються встановлюватись усі обставини справи та коло свідків вказаної події, на разі ще не всі свідки встановлені та допитані, зокрема не встановлено основного свідка події водія автомобіля, який бачив момент ДТП та намагався наздогнати автомобіль марки «Аudi-80» під керуванням ОСОБА_4 одразу після ДТП).

При обранні запобіжного заходу підозрюваному також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_4 до скоєння даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину; особу підозрюваного, на утриманні неповнолітніх та перестарілих осіб не має, внаслідок чого немає обставин, які б перешкоджали застосуванню до нього вказаного запобіжного заходу.

Просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України із середньою -спеціальною освітою, пенсіонера , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на

60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ізоляції .

У судовому засіданні захисник вважала підозру необґрунтованою, зазначені в клопотанні ризики жодними доказами не підтверджуються. Просила застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту , а якшо суд прийде до висновку про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосувати захід у виді застави у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян..

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України.

17.06.2024 року відомості про вказану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.06.2024 року о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

17.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_4 отримав 17.06.2024 року о 15.55 год.

Копію клопотання захисник ОСОБА_5 отримала 17.06.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України.

Також прокурором доведено обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження, оскільки потерпілі і свідки є місцевими жителями та про місце проживання яких йому достовірно відомо , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зважаючи на те, що органом досудового розслідування продовжуються встановлюватись усі обставини справи та коло свідків вказаної події, на разі ще не всі свідки встановлені та допитані, зокрема не встановлено основного свідка події водія автомобіля, який бачив момент ДТП та намагався наздогнати автомобіль марки «Аudi-80» під керуванням ОСОБА_4 одразу після ДТП).

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286-1 ч.3 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин: домашній арешт - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Слідчий суддя враховує положення ст.178 КПК України, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення підозрюваним.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Згідно ст.197 ч.1, ч.2 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки внаслідок кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 померла , підозрюваний залишив місце ДТП., не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілій , суд вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не доцільним.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (Шістдесят) днів.

Строк дії ухвали - до 15 серпня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8