ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/5347/23

Провадження № 1-кп/210/281/24

08 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001033 від 17.09.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із базовою загально-середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 14.01.2002 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік;

- 16.01.2009 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік;

- 14.10.2011 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

- 19.06.2012 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;

- 10.07.2014 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.2. ст. 190, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до арешту строком на 6 місяців;

- 19.01.2016 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 04.06.2019 року Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2. ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

- 26.06.2019 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 213, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців. Вирок від 04.06.2019 року виконувати самостійно;

- 15.07.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2. ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Криворізького районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2019 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки;

- 25.06.2021 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнився 19.12.2022 року по відбуттю строку покарання;

- 06.09.2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, в тому числі за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.09.2023 приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік від ринка Соц. міста, що розташована по АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 , та під час спілкування, помітив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Meizu HONOR 7S» (ІMEI-1: НОМЕР_1 , ІMEI-2: НОМЕР_2 ), у корпусі чорного кольору, де в цей час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на заволодіння майном останнього, а саме вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.

Того ж дня близько о 16:30 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись у дворі, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою з боку потерпілого, повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію щодо своїх дійсних намірів здійснити телефонний дзвінок, зловживаючи довірою останнього, заволодів мобільним телефоном марки «Meizu» моделі «Honor S-1» у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4184 від 20.09.2023, становить 1199,75 гривень. При цьому, не маючи наміру повертати вказане майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнового збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001033 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 03 жовтня 2023 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник просив затвердити укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілим ОСОБА_6 надано до суду письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості. Просив проводити судовий розгляд за його відсутності, заяв та клопотань не має. Зазначив, що шкода відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою вину у вчиненому злочині, цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Вислухавши у судовому засіданні обвинуваченого, прокурора, захисника, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадії вчинення, характер і ступеня тяжкості наслідків; дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст.12 КК України злочин є нетяжким.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а саме 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Угоду про визнання винуватості від 03 жовтня 2023 року укладену сторонами кримінального провадження, між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001033 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 27 жовтня 2023 року.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Meizu HONOR 7S» (ІMEI-1: НОМЕР_1 , ІMEI-2: НОМЕР_2 ), у корпусі чорного кольору, який згідно розписки від 25.09.2023 року переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити у володінні останнього за належністю.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0001033 залишити при матеріалах справи № 210/5347/23, пр. № 1-кп/210/281/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1