Єдиний унікальний номер 333/4815/24
Провадження №1-кс/333/1934/24
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисниці ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисниці про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в кримінальному провадженні №0000764 від 25.05.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 захисниця ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2024 задоволено клопотання слідчого та обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 22 години 16 хвилин 24.07.2024.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 25.05.2024 в період часу з 19 години 30 хвилин до 20 години 10 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , навмисно наніс руками потерпілому ОСОБА_8 до 5 ударів та здійснив постріл зі стартового пістолета в обличчя, спричинивши тим самим потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 одразу був затриманий на місці злочину. Потерпілий доставлений до лікарні.

Рішення суду про обрання запобіжного заходу обгрунтовано тин що прокурором доведено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляд, позбавлення волі від 5 до 8 років, підозрюваний не має іцних соціальних зв`язків, відповідно намагаючись уникнути покарання оже переховуватись від органів досудового розслідування або суду знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчии суддя на той час вважав можливим задовольнити клопотання слідчого.

Так, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ст.177 КПК України, в матеріалах справи відсутня або незначна.

Висновки про наміри та можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів розслідування або суду є голослівними. В матеріалах справи не вказано на факти які б свідчили про це, окрім підозри у вчиненні тяжкого злочину. Сама лише тяжкість злочину, викладеного у підозрі, враховуючи сумніви в правильності кваліфікації дій, призумцію невинуватості, передчасно розцінена як неминуча загроза відбуття покарання у вигляді тривалого терміну позбавлення волі. Вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування або суду відсутній, оскільки ОСОБА_5 зареєстрований і постійно з дитинства мешкає у м.Запоріжжі за адресою, відомою органам досудового слідства. Саме поблизу свого місця постійного мешкання він і був затриманий. У період війни дійсно він мешкає сам, але до 2022 року мешкав з матір`ю та сестрою. Воєнні дії поблизу м.Запоріжжя і в цілому в Україні змусили багатьох жінок виїхати за межі України, в тому числі мати та сестру підозрюваного. У тому що він залишився жити сам за місцем свого постійного мешкання не може негативно характеризувати ОСОБА_5 , як особу без міцних соціальних в`язків. Всупереч цього в клопотанні зазначено, що підозрюваний не має тісних соціальних зв`язків. Очевидність, що мати і сестра є особами які міцно соціально пов`язані із сином, братом, стороною обвинувачення проігнорована. Відсутність офіційного працевлаштування, офіційно оформлених подружніх стосунків, а також відсутність дітей несправедливо розцінена, як можливість або наміри ухилення від слідства чи суду. Навпаки, факт, що ОСОБА_5 ніколи у житті не змінював своє постійне місце мешкання свідчить про протилежне. Відомості про ухилення від виконання процесуальних обов`язків шляхом переховування у минулому відсутні. Висновки про можливість ОСОБА_5 ухилитися від виконання своїх процесуальних обов`язків шляхом переховування нічим не обґрунтовані.

Зазначений такий ризик, як можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, якщо й існував на час затримання особи, зараз повністю відпав, бо досудове розслідування по справі майже завершено. Усі речі, які на думку слідства, мають значення для встановлення обставин вчинення злочинів, слідчим вже вилучені. Зазначений ризик був зазначений у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу з посиланням про можливу потребу у додатковому огляді місця події у зв`язку із коротким часом розслідування справи, а саме менше доби (п.2 абз.5 арк.З). Таким чином, вважаю, що, визначений п.2 ст. 177 КПК України, ризик на теперішній час повністю відсутній;

Зазначений такий ризик, як можливість підозрюваного впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі із матеріалів кримінального провадження їх анкетні данні, у цьому провадженні не доведена, не пред`явлено жодного доказу наміру ОСОБА_5 або його дій, спрямованих на вчинення впливу на учасників процесу. Навпаки позиція потерпілого свідчить про протилежне.

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_6 та підозрюваний у повному обсязі підтримали клопотання.

Прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити частково клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 25.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України (кримінальне провадження №0000764).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваного впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення, які вже допитані.

Таким чином, незважаючи на те, що прокурором в судовому засідання доведено наявність ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Такий висновок суду гуртується на тому, що судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце проживання у місті Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисниці про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під варто на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки вище наведені обставини в даному випадку до мінімуму зменшили наявні ризики.

Домашній арешт відносно ОСОБА_5 необхідно встановити за адресою: АДРЕСА_1 . в період часу з 21:00 годин до 06:00 годин наступного дня.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисниці ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт я задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 годин до 06:00 годин наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.08.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) прибувати на виклик до слідчого, в проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання передати до відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1