Справа № 463/2568/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/466/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_6 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7

апелянта ОСОБА_6

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2024 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_6 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зі змісту скарги не вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та які передбачені ч.1 ст. 303 КПК України.

На ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2024 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 39, 55, 220, 303, 309 КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що заперечення слідчого ТУ ДБР у м. Львові від 25.09.2023 (а. с. 13-20), копії яких з матеріалів справи отримано ним перед судовим засіданням на його вимогу і на які, як на докази, посилається слідчий суддя, відмовляючи йому у задоволенні скарги, не містять жодних доказів про дату прийняття відповідних постанов на його клопотання потерпілого, про існування будь-яких об`єктивних обставин неможливості наручного вручення йому їх на його неодноразові вимоги, про існування будь-яких об`єктивних причин необхідності надсилання таких рішень поштою всупереч його запереченням про таке, про дату скерування поштою та отримання ним будь-яких рішень слідства, а також, про сам зміст згаданих рішень слідчого, що підтверджує продовження бездіяльності слідчого, яка оскаржена ним слідчому судді у даній справі.

Вважає, що незаконна бездіяльність слідчого щодо вручення постанов на його клопотання потерпілого від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024 та 21.03.2024 продовжується до сьогоднішнього дня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового справи, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року. Відомості внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 у справі №463/895/24, провадження №1-кс/463/1182/24 від 07.02.2024 року, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 26.01.2024 року.

ОСОБА_6 звертався до начальника Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 з клопотаннями від 27.02.2024, 05.03.2024, 11.03.2024.

Постановою слідчого відмовлено останньому у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024.

Згідно поданого до суду заперечення ОСОБА_6 , скеровано відповіді на адресу зазначену в його зверненнях, крім цього копії таких останнім отримано перед судовим засіданням.

Із змісту скарги та матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 не надано доказів на підтвердження подачі до ТУ ДБР розташованого у м. Львові клопотання від 21.03.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Так, слідчим суддею зазначено, що зі змісту поданої скаржником скарги встановлено, що звертаючись до суду із такою скаржник, як на підставу звернення, покликається на положення статтей 39,55,220, 303 КПК України. При цьому, скаржник не покликається на конкретний пункт частини першої вказаної статті, яка передбачає можливість оскарження описаної ним у скарзі бездіяльності начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що зі змісту скарги не вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та які передбачені ч.1 ст. 303 КПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду клопотань ОСОБА_6 від 27.02.2024, 05.03.2024 та 11.03.2024 року, поданих в кримінальному провадженні № 0000089 від 23.02.2024 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: