Справа № 570/6127/23
номер провадження 1-кп/570/132/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3 ,

законного представника особи, яка вчинила

суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

малолітньої особи, яка вчинила

суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000624 за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шубків, Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України, учня 7 класу Гориньградської-1 гімназії Білокриницької сільської ради, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Малолітній ОСОБА_7 , приблизно о 01 год. ночі 20 серпня 2023 року, перебуваючи поряд з продуктовим магазином «Світанок», за адресою: АДРЕСА_2 , помітив автомобіль марки Audi 100, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 96 473 грн 91 коп., що належить на праві користування ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи мету використання транспортного засобу для подальшого пересування, безперешкодно, шляхом вільного доступу, скориставшись не зачиненими дверима даного автомобіля, проник до салону та за допомогою ключа, привів в дію двигун, тим самим умисно, всупереч волі законного користувача, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, яким вирушив до сусідніх сіл, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 96 473 грн. 91 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, малолітній ОСОБА_7 , вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_7 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити. Просить застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батьків.

Захисник просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру, оголосивши йому застереження та передавши його під нагляд батьків, про що не заперечували інші учасники процесу.

Потерпілий ОСОБА_5 , за участі свого представника в судовому засіданні надав показання, що 20 серпня 2023 року в нічну пору доби у нього було викрадено автомобіль Audi 100, який був припаркований поряд з продуктовим магазином « Світанок » в с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області ,пізніше вказаний автомобіль було виявлено працівниками поліції в кюветі на автодорозі Київ- Ковель-Ягодин поблизу с. Іванівка Сарненського району Рівненської області. Автомобіль в кюветі знаходився на даху з наявною деформацією металевих частин кузова та деталей автомобіля, відсутністю скла в дверях. Зазначив, що згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-23/9658-АВ від 13.09.2023, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження. Так як вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Audi 100, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 192 602,80 грн, то зважаючи на вищезазначене, експерт дійшов до висновку, що розмір матеріального збитку дорівнює риковій вартості авто, а саме 96 473,91 грн. Потерпілий в судовому засіданні підтримав цивільний позов до законногопредставника особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння та просить стягнути на його користь 96 473,91 грн. майнової шкоди.

Законний представник малолітнього ОСОБА_7 пояснила суду, що вона в подальшому контролюватиме поведінку сина, тому просить клопотання задовольнити та передати сина під її нагляд. Цивільний позов визнала повністю.

Від представника служби у справах дітей Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, проти застосування щодо малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру служба не заперечує.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді застереження та у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до положень ч.3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, воно вчинене малолітнім ОСОБА_7 до досягнення ним 14-річного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

Частиною 1 ст. 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

За правилами ст.22 ч.2 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Згідно з вимогами ст. 97 ч.2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сім`ю неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого і застосовує на підставі ст.ст. 97, 105КК України до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід задовольнити повністю, огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Оскільки матеріальна шкода потерпілому - цивільному позивачу була завдана умисними діями які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом малолітнім ОСОБА_7 , за відсутності контролю з боку його матері ОСОБА_4 яка б мала забезпечити перебування малолітньої дитини в нічний час доби вдома, а також унеможливити незаконне заволодіння дитиною автомобілем, отже завдана потерпілому майнова шкода повинна бути відшкодована матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 498, 500, 501, ч.15 ст. 615 КПК України, статтями 97, 105 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_7 , будучи неповнолітньою особою, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Застосувати стосовно малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1,3 ч.2 ст. 105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на один рік.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 24.08.2023.

Речові докази по справі: автомобіль марки Audi 100 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається за адресою АДРЕСА_3 - повернути ОСОБА_5 ; пару ключів із металевим брелком круглої форми з літерою "W", медальйон на шнурівці, круглої форми із зображенням скорпіон, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути законним власникам; інші речові докази, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок; та за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 96 473,91 (дев`яносто шість тисяч чотириста сімдесят три) гривні 91 копійки в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Рівненський районний суд Рівненської області.

Суддя ОСОБА_1