Провадження № 1-кс/127/9010/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника заявника скарги: ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та зобов`язати прокурора вчинити слідчо-розшукові дії відповідно до поданого клопотання.

Скарга мотивована тим, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, на досудовому розслідування перебуває кримінальне провадження №0000243 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

ОСОБА_5 звернулась до процесуального керівника прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 з клопотаннями про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000243.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14 червня 2024 року задоволені клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_5 звернулась до суду з скаргою та просила її задовольнити.

Представник заявника скарги ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови.

Слідчий суддя, заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження №0000243, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000243 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

13 червня 2024 року ОСОБА_5 звернулась до процесуального керівника - прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням в якому просила: «Пункт перший процесуальним шляхом встановити дієздатність слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 які приймали процесуальні рішення під час злісного невиконання (злий умисел) ухвали слідчого судді ОСОБА_9 від 07.10.2022 року справа №126/1307/2022 провадження №1-кс/126/708/2022 року в період часу від 07.10.2022 року по 24.11.2022 року чи були при своєму розумі ? чи під дією алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин сп`янінні на стадії досудового розслідування та процесуального керівництва в к/п №0000122.»

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14 червня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 13.06.2024 у кримінальному провадженні №0000243 від 11.05.2023 відмовлено.

Вказана постанова мотивована тим, що: «Відповідно до норм ЦК України та ЦПК України, питання визначення дієздатності фізичної особи є виключно компетенцією суду.»

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги суд виходить з того, що згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений статтею 303 КПК України, зокрема, відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

З наведеної норми слідує висновок, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпний та чітко зазначений у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України.

З поданої заявником скарги слідчим суддею встановлено, що заявник звернулася зі скаргою в якій просила скасувати постанову прокурора від 14.06.2024, якою було відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_5 від 14.06.2024, щодо визначення дієздатності слідчого та прокурора.

Однак, постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про визначення дієздатності не відноситься до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, що виключає можливість для задоволення скарги.

Відповідно до частини другої статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Пунктом 7 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного статтею 303 КПК України.

Глава 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», визначає поняття слідчих (розшукових) дій. Відповідно до пункту першого статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій, зокрема, віднесено дипит свідка, потерпілого (ст. 224, 225), проведення обшуку або огляду (ст. 233-237), пред`явлення особи для впізнання (ст. 228) тощо.

Однак, встановлення дієзтантості особи не відноситься до слідчих (розшукових) дій, а відтак відмова у задоволенні такого клопотання не може бути оскаржена в порядку статті 303 КПК України.

При цьому, посилання прокурора у постанові на те, що таке рішення може бути оскаржено слідчому судді відповідно до ст. 303 КПК України є помилковим та не спростовує положень статті 303 КПК України, в яких міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 в межах своїх повноважень та з дотриманням строків визначених КПК, було відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні її клопотання про визначення дієздатності слідчого та прокурора, про що винесено відповідну постанову, яка не підлягає оскарженню.

Разом з тим, як встановлено судом постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_10 від 26 червня 2024 року кримінальне провадження №0000243 від 11.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова слідчого мотивована тим, що за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Положеннями пункту 18 частини першої статті 3 КПК України закріплено, що слідчий суддя здійснює в порядку передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування (ст. 283 КПК України).

Так, слідчим суддею встановлено, що 26 червня 2024 року старшим слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000243 від 11.05.2023, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналіз положень пункту 18 частини першої статті третьої, статей 303, 307 КПК України дає підстави для висновку, що компетенція слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розповсюджується лише на стадію досудового розслідування, а не після її завершення.

З огляду на те, що з моменту закриття кримінального провадження орган досудового розслідування втрачає право на здійснення будь-яких слідчих та процесуальних дій у такому кримінальному провадженні, слідчий суддя також втрачає повноваження щодо розгляду по суті скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 55, 220, 221, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 14 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя