Справа №585/1904/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/617/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

визнано винним за ст. 128 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скаргаобвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно якої апелянт просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2023, скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.

Даним ОСОБА_11 визнано винним за ст. 128 КК України і призначенойому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.

Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст.ст. 49,74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8468 грн. 40 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 16692 грн. 00 коп. - у відшкодування втраченого заробітку, загалом 75160 (сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят) грн. 40 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги,обвинувачений ОСОБА_7 зазначає про те, що судом першої інстанції не перевірено доводи сторони обвинувачення щодо механізму нанесення потерпілому удару обвинуваченим. Так, ОСОБА_7 будучи однаковим зростом з потерпілим, фізично не міг нанести удар ногою в лобну ділянку голови потерпілого.

Так, під час допиту обвинувачений пояснив суду, що наніс потерпілому удар не в голову, а в область шиї, від чого останній не падав на асфальтне покриття з висоти власного зросту та не вдарявся потилицею, а впав спочатку набік, згодом на спину.

Вказані покази підтверджують допитані в суді свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також повідомили суду, що обвинувачений наносив удар потерпілому ногою в область шиї, від чого останній упав на бік, а потім перевернувся на спину.

Зазначені покази свідків підтверджується дослідженими записами із камер зовнішнього спостереження.Таким чином, судом не надановказаним доказам належної оцінки щодо локалізації нанесеного обвинуваченим удару потерпілому та його наслідки.

Долучені до матеріалів справи відео з камер спостереження мають суттєві розбіжності, що свідчать про можливість стороннього втручання в їх роботу.

Окрім цього, апелянт зауважує про те, що покази експерта ґрунтуються лише на припущеннях, а долучений висновок судово-медичної експертизи сформований без вивчення всіх матеріалів кримінального провадження, що є підставою для визнання вказаного доказу не належним.

Також, обвинувачений зазначає про те, що слідчим були допущені недоліки під час збирання доказів, які в подальшому покладені в основу підозри, та не були усунуті судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження.

Апелянт зазначає про те, що після бійки 11 квітня 2019 року, потерпілий також мав конфлікт з іншими невстановленими особами в районі колишнього автобусного парку, де ймовірно і отримав тяжкі тілесні ушкодження. Допитаний, як свідок, лікар швидкої допомоги ОСОБА_14 пояснив суду, що оглядав ОСОБА_9 того дня, який був у свідомості та не мав будь-яких травм, синців на тілі, жодних скарг не заявляв, проїхати до лікарні відмовився.

Лікар швидкої допомоги ОСОБА_15 , пояснила суду, що оглядала ОСОБА_9 14 квітня 2019 року за місцем проживання, будь-яких скарг потерпілий не висловлював, про отриману травму не говорив, почувався добре, будь-якої травми на лобі чи голові вона не бачила.

У складеному висновку № 892/19 оперативної групи зазначено, що ОСОБА_9 заявив про отримання ним тілесних ушкоджень з особистої необережності та будь-якої перевірки не бажає. Також будучи допитаним 15 квітня 2019 року потерпілий, заявив, що не знає хто наніс йому удар.

Крім того, обвинувачений у поданій апеляційній скарзі оспорює долучені стороною обвинувачення висновки судово-медичних експертиз № 149, № 150, № 151, які не містять точної локалізації тілесних ушкоджень, час їх спричинення, механізм отримання, враховуючи покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та обвинуваченого, наданими ними під час проведення слідчих експериментів.

Проведена комісійна судово-медична експертиза не усунула порушення, оскільки в ній зазначено про те, що отримання потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, при обставинах указаних під час проведення слідчого експерименту, не виключає можливості їх утворення при обставинах продемонстрованих свідками та обвинуваченим.

Також обвинувачений звертає увагу на те, що висновок експерта ОСОБА_17 щодо виявленого у потерпілого пошкодження у вигляді лінійного перелому тьмяно-потиличної ділянки з переходом на лобну ділянку справа, починається саме на потиличній частині голови, а закінчується на лобі, суперечить записам лікаря в історії хвороби потерпілого, де зазначено, що лінійний перелом кісток черепа голови ОСОБА_9 розпочинається на лобі, а закінчується в тьмяно-потиличній зоні.

Окрім цього, експерти обласного бюро СМЕ під час проведення комісійної експертизи дійшли до протилежного висновку, вказавши, що лінійний перелом лобної кістки голови ОСОБА_9 розпочинається від правого надбрів`я до габели і далі до макушки.

Саме питання локалізації лінійного перелому та механізм його утворення надзвичайно важливі для правильної кваліфікації злочину та установлення особи, діями якої ці ушкодження спричинені.

Також під час проведення комісійної експертизи, експерти Сумського обласного СМЕ допустили розходження даних, указаних в описовій частині та в її висновках. Так, вказані дані не відповідають записам історії хвороби ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції задовольняючи заявлений потерпілим цивільний позов не врахував ті обставини, що останній 11 квітня 2019 року знаходився в стаді сильного алкогольного сп`яніння, саме останній розпочав бійку, безпричинно напавши на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Під час нанесення удару ОСОБА_12 , потерпілий погрожував вбивством та пропонував відійти до безлюдного місця. Обвинувачений під час бійки знаходився в стані необхідної оборони, захищав ОСОБА_12 від нападу потерпілого та можливо захистив його від вбивства. У суді потерпілий надав не достовірні дані щодо працевлаштування, оскільки останні 15 років, він ніде не працював. Крім цього, ОСОБА_9 після реанімації був переведений для лікування не в травматологічне відділення ЦРЛ, а в хірургічне, де працює його сестра.

Також суд задовольняючи заявлений потерпілим цивільний позов, не врахував матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, наявність малолітньої дитини.

Таким чином, вирок суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим вказане судове рішення підлягає скасуванню.

Потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим. Так, судом вірно встановлено, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, нанісши один удар ногою в ділянку голови. Від вказаного удару потерпілий з висоти власного зросту впав на асфальтове покриття автобусної зупинки громадського транспорт, отримавши при цьому тяжкі тілесні ушкодження.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 неофіційно працюють у обвинуваченого ОСОБА_7 та є матеріально залежними.

Спричинена йому моральна шкода полягає в психологічних стражданнях через усвідомлення факту умисного порушення його законних інтересів та прав через цинічне приниження людської гідності, порушення звичайного режиму дня, через перенесений фізичний та душевний біль. Через отримані травми, потерпілий не мав можливості працевлаштуватись і був змушений відновлюватися за рахунок батьків.

Враховуючи викладене, потерпілий просить відхилити подану обвинуваченим апеляційну скаргу, а вирок суду залишити без змін.

Згідно з вироком суду першої інстанції,11 квітня 2019 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебував поблизу магазину «Продукти», розташованого в АДРЕСА_2 , на території автобусної зупинки громадського транспорту. Між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт, який перейшов у сварку. Почувши вказану сварку, ОСОБА_7 , вийшов на вулицю з приміщення вищеназваного магазину на територію зупинки, де, з метою захисту ОСОБА_12 від дій ОСОБА_9 , не маючи прямого умислу на завдання тяжких тілесних ушкоджень, діючи необдумано, ОСОБА_7 наніс один удар ногою в ділянку голови потерпілого. Від вказаного удару ОСОБА_9 не втримався на ногах та з висоти власного зросту впав на асфальтове покриття автобусної зупинки громадського транспорту, отримавши при цьому тяжкі тілесні ушкодження.

За встановлених обставин діяння ОСОБА_7 суд кваліфікував за ст.128КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 із захисником адвокатом ОСОБА_18 , які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали та просили вирок суду скасувати, направивши матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_19 ,які заперечували щодо поданої апеляційної скарги, просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогамист. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, згідно положень ст. 7, 17 та 22 КПК України, однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ухвалюючи обвинувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст. 17,22,23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст. ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Згідно диспозиціїст.128 КК України, об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується обов`язковими ознаками, зокрема, вчинення певних дійабо бездіяльності, що призвели до настанню наслідків у вигляді тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченогост.128 КК України, характеризується необережною формою вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та зазначив, що 11 квітня 2019 року він з друзями перебував біля магазину в районі Засулля. Біля входу до магазину, стояв ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння, тілесних ушкоджень видимих на ньому не було. Вони привітались, оскільки були знайомі. Товариші залишились на вулиці, а він зайшовши у магазин та замовляючи каву, почув крики з вулиці. Через вікно побачив, що ОСОБА_9 і ОСОБА_12 почали битися. Потерпілий перший наніс удар у голову ОСОБА_12 , від чого у останнього розсіклася шкіра. ОСОБА_13 почав їх розміряти. Потім ОСОБА_12 наніс ОСОБА_9 два удари в голову, від чого останній упав (про це знає зі слів ОСОБА_13 ), особисто цього не бачив. Вийшовши з магазину, побачив, що ОСОБА_9 гнався за ОСОБА_12 у бік проїзної частини, де в цей час проїжджав автомобіль. Остерігаючись, що ОСОБА_9 і ОСОБА_12 можуть вискочити на дорогу і потрапити в ДТП, наніс потерпілому удар правою ногою в шию зліва, щоб його зупинити.

Від удару в шию, потерпілий впав назад, спиною на асфальтне покриття. Головою не ударявся, але втратив свідомість. Він до потерпілого не підходив. Підійшли два незнайомі йому чоловіки, які поклали ОСОБА_9 на лавку. Продавець магазину викликала швидку допомогу. Він зі товаришами почекали швидку. Потерпілий сів у карету швидкої допомоги, але у лікарню не поїхав написав відмову і поїхав додому, де знаходився 3 дні.

Через 5 днів після бійки він приходив до ОСОБА_9 додому, де дізнався, що потерпілого рідні відвезли в лікарню обманом, бо сам їхати він не хотів. У травматологічному відділенні лікарні ОСОБА_9 пробув день чи два, потім доліковувався в хірургії. Батьки ОСОБА_9 повідомили, що у останнього тріщина у черепі.

Потерпілий ОСОБА_9 у суді дав наступні покази. Так, 11 квітня 2019 року виконував роботи по найму в приватної особи. Дорогою додому зайшов у магазин по вул. Сумській, купив батон, де на виході зустрів ОСОБА_7 і ОСОБА_12 Привітався з ними, бо вони були знайомі, а ОСОБА_12 у відповідь вилаяв його нецензурними словами. За це він замахнувся на ОСОБА_12 рукою, не вдарив, натомість останній його вдарив кулаком у ліву вилицю, на що потерпілий вдарив свідка у відповідь кулаком. Потім ОСОБА_12 вдруге його вдарив кулаком приблизно в ту ж частину. Від нанесених свідком ударів, потерпілий ніяких наслідків не мав. Бійка відбувалась десь за 2 м. від входу до магазину. За ОСОБА_12 він не гнався, як стверджує обвинувачений.

Потім вони зі ОСОБА_12 розійшлися і де той дівся - не бачив. Вийшовши з магазину, ОСОБА_7 побачив частину їхньої зі ОСОБА_12 сутички. Пам`ятає, що обвинувачений стояв позаду нього, коли він вже був на автобусній зупинці. Після цього відчув удар ногою у ліву скроню, від якого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, зрозумів, що лежить на землі. Також потерпілий пояснив, що напередодні ні з ким не бився.

Враховуючи надані покази обвинуваченого та потерпілого, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що надані покази потерпілого ОСОБА_9 , узгоджуються з наявними у справі належними та допустимими доказами, які у відповідності до ст. 84-86 КПК Українипрямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають значення для правильного вирішення справи, а їх сукупність такою, що доводить винуватість ОСОБА_7 у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 з необережності.

Зокрема суд зазначив про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченогост. 128 КК Україниповністю підтверджується:

- витягом з ЄРДР № 0000254, згідно якого 15.04.2019 до ЧЧ Роменського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що 11.04.2019 ОСОБА_7 , 1993 р.н., перебуваючи на автобусній зупинці за адресою: АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , з необережності тяжкі тілесні ушкодження (т. 1, а.с.114);

- рапортом Роменського ВП ГУНП в Сумській області, згідно якого 15.04.2019 о 10:35 за адресою: м. Ромни, вул. Сумська, доставлений до Роменської ЦРЛ потерпілий ОСОБА_9 , діагноз: відкрита черепно-мозкова травма, перелом кістей зводу черепу, забій головного мозку. Пояснив, що 11.04.2019 р. на зупинці невідомі особи нанесли тілесні ушкодження (т. 1, а.с.119);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2019, згідно якого ОСОБА_20 повідомила, що 11.04.2019 в період часу з 18:30 год. по 20:00 год. невідома особа нанесла її синові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження (т. 1, а.с.121);

- протоколом огляду місця події від 15.04.2019 з фототаблицею до нього, згідно якого проведено огляд продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік траси Суми-Київ (т. 1, а.с.122-123);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_12 розповів та вказав на місце, де між ним та потерпілим ОСОБА_9 виникла сварка, та де знаходився потерпілий, коли сварка припинилася. Також вказав на місце, де він знаходився, коли ОСОБА_7 вибіг з магазину і вдарив ногою в голову ОСОБА_9 , продемонстрував місце нанесення удару, вказав рукою місце на голові потерпілого між підборіддям і шиєю, де з його слів прийшовся удар ОСОБА_7 . Далі пояснив, що після удару ОСОБА_9 впав з висоти свого зросту на тротуар заасфальтований і більше не підводився (т. 1, а.с.129-131);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_21 розповів та вказав на місце, де між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виникла сварка. Вказав на місце, де перебував, коли з магазину вибіг ОСОБА_7 і наніс один удар в голову ОСОБА_9 . На статисті продемонстрував, як саме був нанесений удар ногою ОСОБА_7 , вказав місце на ділянці голови і шиї. Продемонструвати за допомогою імітації удар відмовився, оскільки не має достатньої фізичної форми. Потім свідок ОСОБА_13 пояснив, що після отримання удару в голову, потерпілий ОСОБА_9 впав на землю і більше не підводився (т. 1, а.с.131-132);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 з фототаблицею до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 пояснив та продемонстрував, де саме він зустрів ОСОБА_9 , де він був в момент коли вибіг з магазину. Потім вказав на місце з якого він наніс удар ногою потерпілому - це край виложеної плиткої ділянки автобусної зупинки, дане місце знаходиться вище місця, де на асфальтованому покритті знаходився в цей час потерпілий ОСОБА_9 . Висота бордюру та плитки по відношенню до асфальту - 8 см. Потім ОСОБА_7 пояснив, що з цього місця він замахнувся правою ногою та наніс один удар потерпілому. Продемонстрував на стажисті куди саме прийшовся удар ногою в область шиї з лівого боку. Пояснив, що від удару потерпілий впав спиною назад на асфальтоване покриття біля зупинки і не вставав. Більше ударів ОСОБА_7 потерпілому не наносив (т. 1, а.с.133-134);

- протоколом огляду предмету від 04.05.2019, згідно якого оглянуто оптичний диск DVD-R, на якому маються три файли. Згідно протоколу огляду при відкритті відеозапису з назвою «video- 496c524cde8e65cde4dl9f794cb615d-v.mp4» тривалістю 18 секунд за допомогою програми Windows Media на екрані з`являється відеозапис з кутової камери зовнішнього відеоспостереження магазину «Продукти» по АДРЕСА_1 із зазначенням дати 11.04.2019 та часу - 17:34 хв. - 17:35 хв. На відео видно, як чоловік, схожий на підозрюваного ОСОБА_7 наносить один удар ногою в область голови іншому чоловіку, схожому на потерпілого ОСОБА_9 . На цьому відеозапис переривається.

При відкритті відеозапису з назвою «video-752816d2cel0f5e03642f70f086bf6-v.mp4» тривалістю 1 хв.26 сек. за допомогою програми Windows Media на екрані з`являється відеозапис з кутової камери внутрішнього відеоспостереження магазину «Продукти» по АДРЕСА_1 із зазначенням дати 11.04.2019 та часу - 17:34 хв. На відео видно, як чоловік,схожий на потерпілого ОСОБА_9 купляє продукти харчування в магазині, потім він виходить на вулицю. У цей час в магазин заходить чоловік, схожий на підозрюваного ОСОБА_7 ,щось купляє в магазині та різко вибігає на вулицю з магазину. На цьому запис обривається.

При відкритті відеозапису з назвою «video-f81638e415ecf99e895d27337bcfea91-v.mp4» тривалістю 1 хв. 26 сек. за допомогою програми Windows Media на екрані з`являється відеозапис із кутової камери зовнішнього відеоспостереження магазину «Продукти» по АДРЕСА_1 з зазначенням дати 11.04.2019 та часу - 17:35 хв. На відео видно, як на території автобусної зупинки громадського транспорту, яка знаходиться біля вищевказаного магазину, чоловік, схожий на потерпілого ОСОБА_9 та чоловіки схожі на свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сваряться між собою. У той час, коли ОСОБА_9 виходить з поля зору камер, з магазину вибігає чоловік, схожий на підозрюваного ОСОБА_7 . На цьому запис обривається (т. 1, а.с.156);

- повідомленням Роменської ЦРЛ № 01-20/1473 від 23.04.2019, згідно якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Роменської ЦРЛ з 15.04.2019 по 19.04.2019, а далі 19.04.2019 був переведений для подальшого лікування в хірургічне відділення. діагноз: ЗЧМТ, перелом кісток основи черепа. Забій головного мозку. Субарахноїдальний крововилив (т. 1, а.с.125);

- висновком експерта № 135 від 16.04.2019, згідно якого під час дослідження історії хвороби стаціонарного хворого Роменської ЦРЛ ОСОБА_9 під №3536/80, а також провівши дослідження КТ- знімку разом з лікарем КТ-діагностом Роменської ЦРЛ, після дослідження історії хвороби було встановлено, що у хворого було виявлено пошкодження у вигляді лінійного перелому тім`яно-потиличної ділянки з переходом на лобну ділянку справа лінія перелому брала свій початок від проекції великого потиличного бугра, проходила по сагітальному шву і в лобній ділянці косо звертаючи вправо звужувалася та затухала, а також КТ ознаки забою півкуль головного мозку,посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, підшкірної гематоми тім`яно-потиличної області, а також гематома в лобній області. Пошкодження у вигляді лінійного перелому в тім`яно-потиличній ділянці з переходом на лобну, а також ознаки забою обох півкуль головного мозку,посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, відносяться до тяжких тілесних пошкоджень згідно з пунктом 2.1.3 (б,в) згідно додатку до правил про проведення СМЕ наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 року. Пошкодження у вигляді гематоми в лобній та тім`яній ділянці відносяться до легких тілесних пошкоджень згідно додатку до правил про проведення СМЕ наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 року. Механізм утворення даних тілесних пошкоджень це падіння з прискоренням на тверду поверхню можливо на асфальтоване покриття, внаслідок удару тупим предметом в лобну ділянку, на що вказують виявлені тілесні пошкодження (т. 1, а.с.137-138);

- висновком експерта № 150 від 16.05.2019, згідно якого локація тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_9 у вигляді гематоми лобної ділянки голови, вказаної в медичній документації, не відповідає механізму нанесення тілесних ушкоджень продемонстрованого свідком ОСОБА_13 під час слідчого експерименту. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у вигляді перелому тім`яно-потиличної ділянки, забою півкуль головного мозку, посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, не виключає можливості утворення їх при обставинах, продемонстрованих свідком ОСОБА_13 (т. 1, а.с.142-143);

-висновком експерта № 151 від 16.05.2019, згідно якого локалізація тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_9 у вигляді гематоми лобної ділянки, вказаної у медичній документації, не відповідає механізму нанесення тілесних ушкоджень продемонстрованому свідком ОСОБА_12 під час слідчого експерименту. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у вигляді перелому тім`яно-потиличної кістки з переходом на лобну кістку, підшкірної гематоми тім`яно-потиличної ділянки, забою півкуль головного мозку, посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, не виключає можливості утворення їх при обставинах, продемонстрованих свідком ОСОБА_12 (т. 1, а.с.147-148);

- висновком експерта № 149 від 16.05.2019, згідно якого локалізація тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_9 у вигляді гематоми лобної ділянки голови, вказаної у медичній документації, не відповідає механізму нанесення тілесних ушкоджень, продемонстрованому ОСОБА_7 під час слідчого експерименту. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у вигляді перелому тім`яно-потиличної кістки з переходом на лобну кістку, підшкірної гематоми тім`яно-потиличної ділянки, забою півкуль головного мозку, посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, не виключає можливості утворення їх при обставинах, продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_7 (т. 1, а.с.152-153);

- СД-диск з КТ головного мозку ОСОБА_9 , виконано 15.04.2019, відповідно якого лікарем ОСОБА_22 складено висновок про виявлення у останнього лінійного перелому лобно-тім`яної області (очевидно, з пошкодженням сагітального синуса), КТ-ознаки забій півкулі мозку, посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, підшкірної гематоми тім`яно-потиличної області;

- висновком експерта № 41/2021 від 06.12.2021, згідно якого враховуючи обставини справи, покази свідків під час слідчих експериментів, записи камер відеоспостереження, механізм виникнення черепно-мозкової травми, при відсутності об`єктивних даних за інші травматичні впливи, можна категорично стверджувати про спричинення даної ЗЧМТ у вигляді лінійного перелому по ходу сагітального шву з переходом на лобну кістку, забоїв лобних та лівої скроневої часток головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу лобних часток 11 квітня 2019 року о 17:35-36.

Крім того, суд на обґрунтування своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_7 у необережному спричиненні потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, вказав, що показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також з іншими вищевказаними письмовими доказами, у тому числіпоясненнями допитаних у судовому засіданні експертами ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та результатами проведених слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які відповідають первинним поясненням, характером виявлених та механізмом утворення тілесних ушкоджень у виді лінійного перелому по ходу сагітального шву з переходом на лобну кісту, забоїв лобних та лівої скроневої часток головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу лобних часток, та по суті спростовують доводи ОСОБА_7 про його непричетність до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень з необережності потерпілому ОСОБА_9 .

Так, свідок ОСОБА_12 дав показання, що весною 2019 року, точної дати не пам`ятає, у другій половині дня, ближче до вечора, він, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 повертаючись з дачі обвинуваченого зупинилися біля магазину «Продукти». ОСОБА_7 зайшов у магазин купити кави, а він із ОСОБА_13 залишились чекати біля магазину. У цей час на порозі магазину перебував і ОСОБА_9 , який запитав у нього, що за інтриги він плете, бо через це у ОСОБА_9 розпалась сім`я. Потерпілий був п`яний і почав махати кулаками, у відповідь він вдарив ОСОБА_9 кулаком під око. Той також наніс удар у відповідь долонею по щоці та почав швидко йти на нього. У цей час з магазину вибіг ОСОБА_7 , відштовхнув рукою ОСОБА_9 з правого бокуі останній впав в протилежний від ОСОБА_7 бік. Потім побачив, що ОСОБА_9 лежить на асфальті. ОСОБА_7 нагнувся і сказав потерпілому вставати, але він нічого не відповів. Вони відійшли до машини, намагалися набрати номер швидкої, але попадали в колцентр. У цей час хтось підняв і поклав ОСОБА_9 на зупинці на лавочку. Куди дівся ОСОБА_30 - не знає. Хтось викликав швидку, яка приїхала хвилин через 10. Коли приїхала швидка допомога, сестра ОСОБА_9 була поряд. Пізніше йому розповіли, що сестра не дала забрати потерпілого в лікарню, збиралась лікувати його сама, бо вона медпрацівник.

Свідок ОСОБА_13 дав показання, що 11 квітня 2019 року вони з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 приїхали в магазин «Продукти» на Засулля. ОСОБА_7 пішов у магазин по каву. Через три хвилини біля дверей магазину зустріли ОСОБА_9 , який привітався з ними, а ОСОБА_9 його облаяв нецензурними словами. ОСОБА_12 і ОСОБА_31 почали штовхатися, він заспокоїв їх. Потім ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_32 піти за магазин і з`ясувати стосунки, на що ОСОБА_9 пригрозив, що вб`є його за магазином. Після цього, вони ще штовхалися біля автобусної зупинки, неподалік магазину. ОСОБА_7 вийшов із магазину і вдарив ОСОБА_9 правою ногою в ділянці шиї нижче вуха зліва, від чого потерпілий впав. Більше йому ударів ніхто не наносив. Він після цього відразу пішов додому. Потім йому розповідали, що викликали швидку. Коли зустріли ОСОБА_9 тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідок ОСОБА_23 дала показання, що працює продавцем магазину ПП « ОСОБА_33 ». Обвинуваченого і потерпілого знає, як покупців магазину. Навесні 2019 року, точно дати не пам`ятає, у магазин зайшов потерпілий ОСОБА_9 , який купив продукти і вийшов на вулицю. Він перебував у нормальному стані, на вигляд п`яний не був. Після цього зайшов ОСОБА_7 , скупився і також вийшов на вулицю. У магазині в цей час перебували люди, тому, що відбувалось на вулиці, не бачила. У магазин зайшла жінка та повідомила, що потерпілий лежить на асфальті. Коли вийшла на вулицю, побачила, що ОСОБА_9 лежить без свідомості, зовнішніх тілесних ушкоджень на ньому не бачила. Де був ОСОБА_7 у цей час також не бачила. Побачивши потерпілого у такому стані, викликала швидку допомогу. До приїзду швидкої вона перебувала в магазині, відпускала людей. Про те, що під магазином була бійка їй пізніше повідомили працівники поліції. Хто причетний до побиття ОСОБА_9 їй невідомо. Сестра потерпілого пізніше приходила в магазин і питала навіщо вона викликала швидку.

Свідок ОСОБА_24 дала показання, що вона є рідною сестрою потерпілого, працює медичною сестрою в лікарні. 11 квітня 2019 року після обіду була у матері. Хвилин через 15 до них прийшли сусіди ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які повідомили, що її брат, ОСОБА_9 лежитьна зупинці без свідомості. Вона приїхала туди велосипедом і побачила, що на місце вже прибула швидка допомога. Брат сидів, тримався за голову, нічого не пояснював. Фельдшер їй сказав, що якщо вона хоче його забрати, то треба написати відмову від госпіталізації, що вона і зробила, бо ОСОБА_36 не хотів їхати в лікарню. Сам він нічого не підписував. По дорозі додому брат ішов сам, а сусід ОСОБА_34 його підтримував трохи за руку.Вдома, пізно увечері брату стало гірше, вона вколола йому знеболююче. Він не говорив, нічого не розповідав, на запитання кивав головою. Почав трохи балакати наступного дня, але 12 квітня 2019 року вони вже викликали швидку, яка повідомила поліцію. Вдома брат пробув два дні, а 15 квітня 2019 року мати на таксі повезла його до лікарні. Після проведення КТ з`ясувалось, що у брата перелом кісток черепа і гематома в лівій частині кори головного мозку. Після КТ потерпілого забрали в реанімацію, потім у хірургію, де він проходив лікування 22 дні. Перед випискою зробили КТ повторно.

Пізніше брат розповів, що у нього був конфлікт із ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_7 його без причини вдарив по голові. Перші два удари були у праву сторону, а останній у ліву сторону голови, в скроневу ділянку.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює лікарем невідкладної допомоги і виїжджав у складі бригади 11 квітня 2019 року на автобусну зупинку на Засуллі. Потерпілий був вже при свідомості, відмовлявся їхати в лікарню і ні на що не скаржився. Явних травм чи гематом на той час у нього не було. Тому у картці нічого і не записали. Він підійшов до нього - потерпілий був у свідомості. Там була жінка, яка сказала, що вона родичка потерпілого і забере його додому. Якщо особа відмовляється назватись і госпіталізуватися, примусити їхати у лікарню вони не можуть, за винятком, коли потерпілий без свідомості.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що працює фельдшером екстреної медичної допомоги. 11.04.2019 року виїжджав з бригадою на зупинку, але потерпілого не госпіталізовували. Він до потерпілого не підходив, з ним розмовляв ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що працює лікарем невідкладних станів. Виїжджала на виклик в АДРЕСА_4 додому до потерпілого. У нього була травма голови, про обставини отримання,потерпілий відмовився повідомляти. Скаржився на головний біль, відмовлявся від госпіталізації. У нього були гематоми в параорбітних ділянках («окуляри»), свідомість порушена не була, тиск і серцебиття - в нормі. Якщо є підозри на кримінальний характер отримання тілесних пошкоджень, вони зобов`язані повідомити поліції.Ушкодження, які були у ОСОБА_9 можливо отримати і при падінні з висоти свого зросту, тому хотіли забрати його в лікарню і зробити рентген черепа, щоб підтвердити підозри, що отримав потерпілий таке ушкодження не самостійно. Явного ризику для життя не було. Якби був, то вона б викликала поліцію і силою б госпіталізували потерпілого. Якщо з`явились гематоми, це дає підстави вважати, що ушкодження з`явилось більше 8 годин, після 12-24 годин колір гематом змінюється залежно від давності. Якого кольору були гематоми у ОСОБА_9 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що працює фельдшером. Виїжджав у бригаді по виклику на 1-й пров. Борисюка з ОСОБА_26 , подробиць виклику не пам`ятає, але завжди заходить до пацієнта разом з лікарем, виконує його вказівки, а картку лікар заповнює самостійно. Якщо характер ушкоджень кримінальний, то відразу повідомляють у відділ поліції. Якщо пацієнт без свідомості і має видимі травми, то доставляють у лікарню і повідомляють поліцію.

Колегія суддів проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, доходить висновку, що вина ОСОБА_7 доведена в повному обсязі та підтверджується матеріалами кримінального провадження, за наведених у вироку обставин, а дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно, саме заст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

При дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що вирок побудований на недопустимих доказів, які суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку щодо доведеності вини ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що він наносив удар потерпілому рукою в область шиї від чого останній впав набік, а потім на спину, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, під час проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_21 , останні продемонстрували, як саме був нанесений удар ногою обвинуваченим в голову потерпілому, в ділянці шиї та підборіддя, від чого останній впав з висоти свого зросту на тротуар заасфальтований.

Надані покази свідків під час слідчих дій узгоджуються із даними, зафіксовані на три камери відеоспостереження магазину «Продукти», що знаходиться по вул. Сумській в Ромни, які встановлені в різному місці, а тому зафіксували події з різного ракурсу.

Так, на одному із трьох відео файлів вбачається, як 11.04.2019 у період часу з 17 год. 34 хв. по 17 год. 35 хв., чоловік зовнішньо схожий на обвинуваченого ОСОБА_7 наносить один удар ногою в область голови іншому чоловіку, схожому на потерпілого ОСОБА_9 .

Окрім цього, відповідно висновку експерта № 135 від 16.04.2019, механізм утворення пошкоджень у виді лінійного перелому в тім`яно-потиличній ділянці з переходом на лобну, а також ознаки забою обох півкуль головного мозку, посттравматичного церебро-субарахноїдального крововиливу, гематоми в лобній та тім`яній ділянці це падіння з прискоренням на тверду поверхню можливо на асфальтоване покриття, внаслідок удару тупим предметом в лобну ділянку, на що вказують виявлені тілесні ушкодження, а саме гематома в лобній ділянці та гематома в потиличній ділянці, згідно даних медичної документації.

Також висновком експерта № 41/2021 від 06.12.2021, встановлено, що враховуючи обставини справи, покази свідків під час слідчих експериментів, записи камер відео спостережень, механізм виникнення черепно-мозкової травми, при відсутності об`єктивних даних за інші травматичні впливи, спричинення даної ЗМЧТ у вигляді лінійного перелому по ходу сагітального шву з переходом на лобну кісту, забоїв лобних та лівої скроневої часток головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу лобних часток, відбулося 11 квітня 2019 о 17 год. 35-36.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_29 пояснила суду, що на відеозаписах камер спостереження чітко видно, як від удару потерпілий падає на спину, тим самим контактує потилицею з асфальтним покриття, тобто отримує травму прискорення. Так, на диску рентгену чітко видно, що лінія перелому доходить до лінії шва черепа місце при падінні, що швидше за все, контактувала з поверхнею.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дані, здобуті під час слідчого експерименту із свідками, співпадають із висновками судово-медичної експертизи, проведеної відносно ОСОБА_9 та підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленими діями обвинуваченого ОСОБА_7 та наслідками у формі необережного тяжкого тілесного ушкодження заподіяного потерпілому ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченого про те, що висновки експертів ґрунтуються на припущеннях, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки побудовані на відомостях, які стали відомі експерту під час дослідження матеріалів кримінального провадженні, зібрані під час досудового розслідування та витребувані в суді.

Зокрема, висновок експерта № 135 від 16.04.2019, був складений на підставі медичної документації у виді оригіналу історії хвороби стаціонарного хворого Роменської ЦРЛ ОСОБА_9 та яким встановлено тілесні ушкодження отримані потерпілим.

Висновки експерта № 150 від 16.05.2019, № 151 від 16.05.2019, № 149 від 16.05.2019, щодо відповідностей локалізації тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_9 . механізму їх нанесення, продемонстровані свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, ґрунтується на даних відображених у протоколах проведених слідчих дій та судово-медичної експертизи.

При цьому, оскільки під час допиту, свідок ОСОБА_12 повідомив про те, що під час бійки наніс потерпілому двічі удари по обличчю, вказане пояснює наявність в останнього тілесного ушкодження у виді гематоми лобної ділянки голови, яке кваліфіковане як легке.

Таким чином, не довіряти висновкам експерта проведених на підставі зібраних доказів органу досудового розслідування, які визнані судом належними та допустимим, у колегії судді відсутні підстави.

Окрім цього, за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції була призначена комісійна судово-медична експертиза, на підставі якої експертами було складено висновок відповідно якого спричинення потерпілому ЗЧМТ у вигляді лінійного перелому по ходу сагітального шву з переходом на лобну кісту, забоїв лобних та лівої скроневої часток головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу лобних часток відбулося 11 квітня 2019 року о 17:35-36.

Вказаний висновок був зроблений на підставі даних матеріалів кримінального провадження (протоколів проведення слідчих експериментів, записів камер відео спостереження, журналу судового засідання з відеозаписом, карт виклику швидкої допомоги, висновків експерта № 135, № 149, № 150, № 151, відповідей директора КНП СОР «СОЦЕМД та МК», спеціального журналу ЕМД, медичної картки стаціонарного хворого № 3536 Роменської ЦРЛ, диску із записом КТ сканів від 15.04.2019).

Відповідно, наявність протиріч між попередніми висновками експертів зроблених під час досудового розслідування та комісійної судово-медичної експертизи, колегія суддів не вбачає.

Наявні в матеріалах кримінального провадження висновки експертів однозначно підтверджують ту обставину, що пошкодження у виді лінійного перелому по ходу сагітального шву з переходом на лобну кістку, забої лобних та лівої скроневої часток головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу лобних часток, потерпілий ОСОБА_9 отримав 11.04.2019 о 17 год. 35-36 с., під час падіння з прискоренням на тверду поверхню, можливо на асфальтоване покриття.

При цьому, для визначення, яких саме тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 отримав під час падіння з прискоренням на тверду поверхню, колегія суддів вважає за необхідне брати до уваги, саме викладених у висновку експерта після проведення комісійної судово-медичної експертизи, адже даний документ складений на підставі дослідження більшого обсягу документів, а ніж під час формування висновку експерта № 135 від 16.04.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України, суд ухвалює судове рішення лише на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, колегії суддів не встановлено порушення вимог вище вказаної норми кримінального процесуального Закону України, вирок ґрунтується на допустимих та належних доказів, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_9 після сутички з ним також бився з іншими невстановленими особами, колегія суддів не бере до уваги, оскільки даний довід не підтверджується жодним доказом, зважаючи на те, що відповідно до ст. 93 КПК України, сторона захисту не позбавлена в праві збиранні доказів.

Окрім цього судом першої інстанції надана належна оцінка показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_26 , які узгоджуються з іншими долученими доказами та підтверджують ту обставину, що 11 квітня 2019 року на автобусній зупинці на Засуллі потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від якого мав сильні головні болі, від госпіталізації відмовлявся.

Вказані особи не були безпосередніми свідками подій нанесення обвинуваченим удару потерпілому, проте їхніми показами підтверджено тяжкий стан ОСОБА_9 , який знаходився на місці скоєння кримінального правопорушення.

Надані покази ОСОБА_9 під час досудового розслідування та зафіксовані у висновку № 892/19 не можуть братися до уваги суду, оскільки суперечать змісту іншим дослідженим доказам та самим показам потерпілого, надані під час судового засідання. Оскільки, як вище зазначено, суд ухвалює судове рішення лише на підставі досліджених у судовому засіданні доказів.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що за наслідком ретельного дослідження та оцінки сукупності наданих доказів, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 128 КК України, а апеляційні вимоги обвинуваченого висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідност.65 КК Українисуд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другоюстатті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цьогоКодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законів України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, який вину не визнав і шкоду не відшкодував, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, під наглядом лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, визначених ст. 66, ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення покарання ОСОБА_7 за скоєний злочин, передбачений ст. 128 КК України, у виді громадських робіт строком на 240 годин.Та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ст. 74 КК України, обґрунтовано та законно звільнив ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної, моральної шкоди, та втраченого заробітку, вважаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди потерпілого у сумі 50 000 грн. 00 коп. та матеріальної шкоди в розмірі 8468 грн. 40 коп.,було визначено із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілого, конкретних обставин справи, наслідків вчиненого злочину і вважати його необґрунтовано завищеним підстав немає. Також судом першої інстанції було враховано вимоги ч. 2 ст. 1195 ЦК України, яким передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, зважаючи на те, що потерпілий був не працездатним протягом чотирьох місяців, з обвинуваченого обґрунтовано стягнуто 16 692 грн. в рахунок відшкодування втраченого ОСОБА_9 заробітку, через отримані ним тяжкі тілесні ушкодження, заподіяні від дій обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2023 рокувідносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4