Дата документу 18.04.2024 Справа № 332/3354/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3354/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/351/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василівка Запорізької області, який має вищу освіту, одружений, директор та власник ТОВ «АЛДАНА» та водночас ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою щодо якої, згідно ст.480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження, державними нагородами та відзнаками не відзначався, раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Захисник-адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Арештоване майно, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року, а саме:

земельну ділянку із кадастровим номером :05:052:0093, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

комплекс будівель, який має такий склад та характеристики: А-1 - гараж-котельна, загальною площею - 883,9 кв м, Б-2 - ремонтно-механічна майстерня, загальною площею - 790,9 кв м, В-1 - сухогрузний склад, загальною площею - 516,8 кв м, Г-1 - столярна майстерня, загальною площею - 598,8 кв м, Д-1 - склад ПММ, загальною площею - 7,6 кв м, Е-1 - бетонно-змішувальний вузол, загальною площею - 16,5 кв м, Ж-1 - склад для фарб, загальною площею - 175,2 кв м, №1 - огорожа, загальною площею - 1516.1 кв м., ємності №2, залізничний шлях козлового крану №3, трансформаторна будка "б.т.р.", 1 - замощення, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

комплекс будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , в частині 1/2;

комплекс промислових будівель, огорожа 1, огорожа замощення 1, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 ;

недобудований виставочний майданчик для продажу автомобілів сільськогосподарських машин з автостоянкою та кафе літ. А, огорожа АДРЕСА_4 ;

комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

ПТО та автомийка з готелем, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ,

автомобіль КАМАЗ 4308 5883, (2007), ЖОВТИЙ, д.н.з. НОМЕР_1 , СХС 319811 Двиг. EQB 281; № шас ХТС1520;

автомобіль MERCEDES-BENS S 500 4966, (2002), СIРИЙ, д.н.з. НОМЕР_2 , CXT 642309, № двиг. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_4 ;

автомобіль MERCEDES-BENS S 550 5461, (2007), ЧОРНИЙ, д.н.з. НОМЕР_5 № двиг. НОМЕР_6 , № куз. НОМЕР_7 ;

автомобіль DONG DFA 1062-ТZ52D3 3856, (2007), БІЛИЙ, д.н.з. НОМЕР_8 № двиг. НОМЕР_9 , № шасі НОМЕР_10 ;

автомобіль КАМАЗ 53228 10850, (2007), ОРАНЖЕВИЙ, д.н.з. НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , № двиг. НОМЕР_13 ; № шасі НОМЕР_14 ;

автомобіль CHEVROLET EXPRESS 5300, (2007), ЧОРНИЙ, д.н.з. НОМЕР_15 , № куз. 1GBFH15;

автомобіль DAEWOO LANOS 1500, (2003), ЗЕЛЕНИЙ, НОМЕР_16 двиг. А15SМS070233R, № куз. НОМЕР_17 ;

автомобіль ВАЗ 21053 1500, (1995), БЕЖЕВИЙ, НОМЕР_18 № куз. ХТА210530Т1582616 - конфіскувати у дохід держави.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року - залишено без змін до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок суду змінити, застосувати до покарання ОСОБА_6 ст.75 КК України та звільнити його від відбуття покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі судом першої інстанції не було враховано те, що на його утриманні знаходиться діти, та дружина, а також те, що ОСОБА_6 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, тривалий час є приватним підприємцем, вчасно сплачував податки. ОСОБА_6 є громадським активістом, неодноразово приймав участь в місцевих виборах.

Санкція ч.4 ст.111-1 КК України передбачає відповідальність у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, а покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі строком на чотири роки, тобто більш до максимального розміру.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , будучи громадянином України та водночас проросійськи налаштованою особою, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Василівка Запорізької області, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 19 квітня 2022 року, будучи власником і директором суб`єкта господарювання ТОВ «АЛДАНА» () та водночас фізичною особою підприємцем ІНН , що фактично знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 57 та АДРЕСА_8 , 103, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою підтримки зф держави-агресора рф та окупаційної влади на території м. Василівка та Василівського району Запорізької області добровільно та ініціативно погодився на передачу матеріальних ресурсів, які були у нього в наявності, та які він міг безперешкодно придбати у власність з подальшою їх передачею збройним формуванням держави-агресора російської федерації.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 19 квітня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Василівка Запорізької області, усвідомлюючи об`єктивну можливість власного підприємства ТОВ «АЛДАНА» надавати в оренду об`єкти нерухомого майна, діючи добровільно та ініціативно, з метою підтримки зф держави-агресора рф, передав власні матеріальні ресурси, а саме: господарські будівлі та виробничі майданчики, розташовані за адресами: АДРЕСА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 57 та АДРЕСА_8 , 103, невстановленим особам з числа зф держави-агресора рф, які використовували зазначені вище об`єкти для зберігання технічного оснащення, устаткування військової техніки зф держави-агресора рф та розміщення особового складу.

Далі ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням дачу та час, але не пізніше 19 квітня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м.Василівка Запорізької області, усвідомлюючи об`єктивну можливість ФОП « ОСОБА_6 » здійснювати господарську діяльність, направлену на торгівлю іншими машинами й устаткуванням, тобто запасними частинами (вузлами та агрегатами) до важкої цивільної техніки, діючи добровільно та ініціативно, з метою підтримки зф держави-агресора рф, придбав на тимчасово окупованій території селища Зеленівка Бердянського району Запорізької області запасні частини до військової техніки зф держави-агресора рф марки «КАМАЗ», які перевіз за місцем розташування військової техніки та особового складу зф держави-агресора рф за адресами: АДРЕСА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 57 та АДРЕСА_8 , 103, на території якого запасні частини були встановлені на військову техніку зф держави-агресора рф.

Суд вважав вказане обвинувачення доведеним та кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.4 ст.111-1 КК України як передача матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Заслухавши доповідь судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується на не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» випуск №75 від 12 квітня 2023 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.111-1 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Таким чином, призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме виправленню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.67 КК України суд визнав - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обираючи вид та розмір покарання, встановивши обставину, яка його обтяжує та відсутність обставин, які б його пом`якшували, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 заслуговує на призначення покарання на строк, визначений в рамках санкції ч. 4 ст.111-1 КК України, але не на максимальний строк - у виді позбавлення волі на строк 4 років, з реальним його відбуванням, з обов`язковим призначенням додаткового покарання - у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах та в органах, що надають публічні послуги строком на 12 (дванадцять) років, з конфіскацією усього.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість та фактичні обставини вчиненого ним злочину проти основ національної безпеки України, в умовах воєнного стану, колегія суддів не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, як про це просить захисник в апеляційній скарзі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, а призначене обвинуваченому покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

За таких обставин, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 31 липня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3