Справа № 638/3518/24
Провадження № 1-кс/638/1548/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000496 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньо-медичною освітою, розлученої, яка має дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді медичної сестри у КНП ХОР «ОКЛ», зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

18.04.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000496 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 23.02.2024 року близько 20.00 год., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачила раніше відому їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прямувала додому за адресою мешкання: АДРЕСА_3 . У цей час, у ОСОБА_6 на ґрунті виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останній.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід у вигляді неприязного відношення, діючи умисно, протиправно, підійшла до ОСОБА_8 , використовуючи фактор раптовості, зненацька, нанесла останній ножом один удар у шию зліва, один удар у праве плече та один удар у тем`яну частину голови.

Після чого, ОСОБА_8 відштовхнула від себе ОСОБА_6 , кинула в неї сумку з речами, та побігла з місця вчинення злочину. Продовжуючи реалізвцію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_6 почала переслідувати потерпілу, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_8 підбігла та звернулась по допомогу до співробітників Національної поліції України, які у цей час здійснювали патрулювання Шевченківського району міста Харкова.

Після чого, ОСОБА_6 покинула місце вчинення злочину у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_8 , згідно консультативному висновку лікаряспеціаліста КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 23.02.2024 наступні тілесні ушкодження: колото різана рана передньої латеральної поверхні шиї зліва, колото різана рана правого плеча, ПХО рани, садно тім`яної долі.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, тобто закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для вставлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищевикладене свідчить також і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі заходи можуть призвести до неможливості притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, досягнення завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення неупередженого досудового розслідування та судового розгляду в розумні строки та щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини.

Так, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 24.04.2024, але закінчити досудове розслідування в строк 2 місяці, тобто до 24.04.2024, не виявлялось можливим, у зв`язку із тим, що потребує додаткового часу проведення наступних процесуальних дій: отримати висновки експертів по призначеним 18 судово-імунологічним експертизам, цитологічній експертизі, 3 молекулярно-генетичним експертизам та 2 судово-медичним експертизам, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Так, слідчий 17.04.2024 звернувся із клопотанням про продовження строку досудового розслідування до керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, у зв`язку із чим 17.04.2024 строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців.

Вказані процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог КПК України проведення вказаних процесуальних дій під час досудового розслідування є обов`язковим та потребує значного часу у зв`язку із великим обсягом матеріалів, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Таким чином, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 23.04.2024 року.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Підозрювана та захисник заперечували проти задоволенні клопотання. Захисник просила застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або визначити розмір застави, оскільки кваліфікація завищена, тяжкість нанесених тілесних ушкоджень наразі не визначена, з довідки вбачається, що у потерпілої легкі тілесні ушкодження. Підозрювана знала потерпілу 12 років, не завдавала їй тілесних ушкоджень, та прибула для розшуку своєї дитини, яка була зі своїм батьком та не відповідала на дзвінки. Дитина знаходиться дома сама, батько постійно на роботі, дитина не отримує належного догляду. Ризики не обґрунтовані, ОСОБА_6 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась, працює, має другу доньку, яка є повнолітньою.

Через необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених у ньому ризиків просили обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки підозрювана має дитину, яка потребує догляду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

24.02.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.02.2024 року, клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Х/О ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000496 від 23.02.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні ОСОБА_6 , - задоволено; обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03:11 години 23 квітня 2024 року, без можливості внесення застави; у задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, - відмовлено.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова від 17.04.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000496 від 23.02.2024 до трьох місяців, а саме до 24.05.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення воліна строк від 7 до 15 років.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.02.2024, протоколом огляду місця події від 23.02.2024, протоколом огляду місця події від 23.02.2024, протоколом огляду місця події від 24.02.2024, протоколом огляду від 24.02.2024, протоколом обшуку житла ОСОБА_6 від 24.02.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.02.2024, консультативним висновком лікаряспеціаліста КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 23.02.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.02.2024, висновком судово-психіатричного експерта №214 від 25.03.2024 за результатами проведеної експертизи ОСОБА_6 , випискою з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 .

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч.5ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При визначенні питання доцільності продовження тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, раніше не судима, має дитину, розлучена, працює на посаді медичної сестри у КНП ХОР «ОКЛ», має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю.

З моменту взяття підозрюваної ОСОБА_6 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Показання потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_6 , як підозрюваної, а відтак наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні замаху на вбивство та може продовжити кримінальне правопорушення, оскільки останнє не було закінчено нею з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, встановлено, що у даному кримінальному провадженні заявлені стороною обвинувачення ризики виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Доводи сторони захисту про відсутність існування вищевказаних ризиків, на переконання суду, спростовуються матеріалами справи та при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовженні дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не конкретного факту їх вчинення підозрюваним.

З огляду на характер інкримінованого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання її винуватою, даних про особу, яка хоча і має роботу, раніше не судима і має сталі соціальні зв`язки, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам, а відтак клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Також, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника про заперечення, щодо продовження міри запобіжного заходу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя бере до уваги, що досудове розслідування не завершене до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного тримання під вартою, оскільки не проведено судово-медичну експертизу на підставі постанови слідчого від 01.03.2024 року, судово-імунолігчні експертизи на підставі постанов слідчого, судові молекулярно-генетичні експертизі на підставі постанов слідчого.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишає без задоволення.

Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням ч.4 ст. 183 КПК України, зокрема повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні закінченого замаху на життя потерпілого, слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави, а відтак клопотання захисника про визначення розміру застави не підлягає задоволенню.

Строк застосування запобіжного заходу слідчий суддя визначає в межах строків досудового розслідування, тобто до 23.05.2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,183,199 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000496 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 23.05.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1