Справа №127/6914/24
Провадження №1-в/127/156/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

здійснивши розгляд у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» ОСОБА_9 про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» (далі ДУ «Вінницька УВП (№1)») ОСОБА_9 про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_8 на цей час відбув більше 15 років призначеного йому покарання, за час відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення погашене у встановленому законом порядку. Рішенням комісії установи вирішено, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому адміністрація установи вважала за доцільне звернутись з відповідним поданням до суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, наголосивши на тому, що надані суду дані не свідчать, що засуджений став на шлях виправлення. Зауважив, що ОСОБА_8 в установі характеризується посередньо, а тому з урахуванням тяжкості злочину, за який засуджений останній, просив відмовити у задоволенні подання.

Представник ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_6 подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 - просили задовольнити подання установи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи випливає, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду міста Києва від 28.04.2010 за пунктами 1, 5 частини другої статті 115, частиною другою статті 194 КК до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду України від 19.10.2010 зазначений вирок залишений без змін.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-(ІІ)/2021 від 16.09.2021 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину першу статті 81, частину першу статті 82 Кримінального кодексу України (далі КК) в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

06.11.2022 набрали чинності Закони України № 2689-ІХ від 18.10.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» та № 2690-ІХ від 18.10.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану».

Зазначеними Законами були внесені зміни до КК, КПК та Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), зокрема щодо гуманізації окремих норм кримінального законодавства стосовно застосування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так, Законом № 2690-ІХ внесені зміни до положень статті 82 КК, якими визначено можливість заміни особі, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким (позбавлення волі строком від 15 до 20 років) після відбування нею не менше 15 років призначеного судом покарання.

Відповідно до частини першої статті 82 КК невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною п`ятою статті 82 КК визначено, що покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому частиною третьою статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» убачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (частина третя статті 82 КК).

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 фактично відбув понад 15 років позбавлення волі.

Своє подання про доцільність заміни ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк начальник ДУ «Вінницька УВП (№1) ОСОБА_9 мотивував тим, що засуджений став на шлях виправлення. Разом з тим, такі твердження не узгоджуються з долученими до подання доказами. Зокрема, з наданої суду характеристики на засудженого випливає, що ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, лише двічі заохочувався адміністрацією установи, а саме у 2021 та 2023 роках. Натомість, при вирішенні питання щодо можливості заміни покарання суд має перевірити та оцінити поведінку засудженого протягом усього часу відбування покарання. Як вже суд зазначив вище, засуджений ОСОБА_8 на цей час відбув понад 15 років призначеного йому покарання та за такий тривалий проміжок часу заохочувався адміністрацією установи лише двічі. Зазначене на думку суду не може свідчити про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

Окрім того, суд також враховує й інші відомості, викладені у характеристиці засудженого. Зі змісту характеристики випливає, що ОСОБА_8 бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий та не систематичний характер. ОСОБА_8 стверджує, що має бажання брати участь у програмах та заходах установи, але за поведінкою особи зрозуміло, що це не відповідає дійсності. При відвідуванні заходів програм засуджений не бере в них активної участі, відвідує не систематично.

Представник установи в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_8 періодично працював в установі, де відбуває покарання. Разом з тим, повідомлені представником відомості не підтверджуються матеріалами особової справи засудженого.

Суд при цьому враховує приписи частини другої статті 50 КК, чкою регламентовано, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_8 не довів, що став на шлях виправлення, а тому на переконання суду правові підстави для задоволення подання відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні подання начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» ОСОБА_9 про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням на певний строк відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: