Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4385/23
Провадження № 1-кп/644/47/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР за №0000793 від 25.05.2023 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, холостого, військовозоб`язаного,не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 19.10.2022 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки.

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2023 року приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, який було продовжено, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачив припаркований автомобіль Ford Fusion червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , який був під`єднаний до зарядного пристрою для підзарядки електромобілів.

Діючи з виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля та викрав вказаний зарядний пристрій марки DUOSIDA,вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 12955 грн.66 к., який належить потерпілому ОСОБА_5 , від`єднавши його від автомобіля.

З викраденим ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, про обставини інкримінованого кримінального правопорушення пояснив суду так, як викладено вище у вироку. Крім того пояснив, що звернув увагу на електромобіль, який був припаркований недалеко від його місця проживання. Він заряджався зарядним пристроєм, який був приєднаний до електропереноски.

19 травня 2023 року десь о 18-00 годині він непомітно для оточуючих від`єднав зарядний пристрій від електропереноски і від автомобіля, засунув за пазуху і продав за 1000 грн. таксисту.

Крім повного визнання своєї вини винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом проведення слідчого експерименту від28.06.2023 року за участю ОСОБА_4 , де він розказав та на місці показав про обставини здійснення ним вказаного злочину;

-протоколами зняття показань з технічних приладів відеозаписку від 26.05.2023 року, протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження, що встановлені на будинку АДРЕСА_3 та постановою про визнання речовим доказом DVD-R диску з відеозаписом;

-заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу зарядного пристрою марки DUOSIDA, який він придбав за 1000 грн.20.05.2023 року у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав особу, якою виявився ОСОБА_4 як такого, що 20.05.2023 року продав йому зарядний пристрій для електромобіля;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_5 впізнав свій зарядний пристрій, який було видано ОСОБА_6

-постановою від 29.05.2023 року, якою зарядний пристрій для електромобілів марки DUOSIDA було визнано речовим доказом;

-висновком експерта №СЕ-19/121-23/11614-АВ від 13.06.2023 року визначена вартість зарядного пристрію для електромобілів марки DUOSIDA в сумі 12955 грн.66 к.

Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ст..185ч.4 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, в провадженні іншого суду перебуває на розгляді ще одне кримінальне провадження відносно обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем тимчасового мешкання характеризується формально.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Висновок прокурора про наявність в діях обвинуваченого пом`якшуючої обставини, як щире каяття, суд вважає необґрунтованим.

ВС роз`яснив, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений, навпаки, на протязі тривалого часу, який пройшов з моменту вчинення ним інкримінованого злочину до даного судового засідання не здійснив жодної дії, направленої на виправлення кримінальним правопорушенням ситуації, а його слова про щире каяття є формальними і не наповненими змісту. Визнаючи себе винним в інкримінованому злочині, зважаючи на сукупність вагомих доказів, які беззаперечно встановлюють його вину, обвинувачений в судовому засіданні все ж таки зазначає, що його дії були спровоковані потерпілим, який недостатньо забезпечив схоронність свого майна, що не дає суду підстав вважати, що обвинувачений щиро розкаявся в скоєному.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням ступеню тяжкості яке відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, враховуючи значний ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 , приймаючи до уваги відсутність пом`якшуючої та обтяжуючої його покарання обставин, відсутність тяжких наслідків від скоєного і той факт, що викрадене було повернуто потерпілому, зважаючи на позицію сторони обвинувачення, суд вважає, щопокарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст..185ч.4 КК України, але не в максимальному її розмірі буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений скоїв злочин в період іспитового строку, то остаточне покарання йому слід призначити з урахуванням положень ст.71 КК України, приєднавши до призначеного покарання частину невідбутого покарання за вироком від 19.10.2022 року Дзержинського районного суду м.Харкова за ч.3ст.185 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотання прокурором не заявлялось.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати в сумі 956 грн. за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи покладаються на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі строком на 5 ( п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покаранняза вироком від 19.10.2022року Дзержинського районного суду м.Харкова за ст.185ч.3 КК України у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/11614-АВ від 13.06.2023 року в сумі 956 (девятсот п`ятдесят шість) грн.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30.05.2023 року на зарядний пристрій для електромобілів марки DUOSIDA та вважати його повернутим за належністю володільцю майна- ОСОБА_5 .

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд, а обвинуваченим- в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1