Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1887/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 06.02.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУПН в Житомирській області про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 задоволено частково. Відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю. Заборонено ОСОБА_8 , залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці - до 03.04.2024 року (включно). Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) не залишати своє місце проживання, а саме: ГО «Садівницьке товариство «Соколовське» Березівської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, товариство «Полісся», буд. 203 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого, суду;

3) утримуватись від спілкування з учасниками у даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Встановлено строк дії ухвали до 03.04.2024 року.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. При цьому, зазначає, що при постановленні рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4 ст.177 КПК України. Разом з тим, при розгляді клопотання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років. Зазначає, що тяжкість покарання за вчинений злочин та обставини вчинення ОСОБА_8 злочину дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наведені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_8 , а відтак більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належного виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Вказує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Блохін проти Російської Федерації» від 23.03.2016 та «Свершов проти України» від 27.11.2008, оскільки виключно такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених процесуальних обов`язків. За віком ОСОБА_8 не є особою похилого віку та за станом здоров`я на даний час не потребує стаціонарного лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №295/1887/24, в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження 0000364 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2024 року близько 22 години 30 хвилин водій ОСОБА_8 , в порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним проїзній частині вулиці Металіст, поблизу буд. 61, що у Соколовському масиві Березівської ОТГ Житомирського р-ну зі сторони вул. І. Сікорського в напрямку вулиці Велика площа. Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом водій ОСОБА_8 у порушення вимог пунктів 2.3.б), 10.1 ПДР України, в темну пору доби, в умовах достатньої видимості, на проїзній частині вулиці Металіст поблизу буд. 61, що у Соколовському масиві Березівської ОТГ Житомирського р-ну, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив некерований рух транспортного засобу, та, як наслідок, його виїзд за межі проїзної частини вул. Металіст з подальшим зіткненням з деревом та припаркованим поблизу узбіччя автомобілем Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді гострої внутрішньої крововтрати, тупої травми грудної клітки в комбінації з травмою черевної порожнини, від яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3.б), 10.1 ПДР України, знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своє клопотання слідчий обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

04.02.2024 о 01 год. 43 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

05.02.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 відмовився від вручення письмового повідомлення про підозру у присутності понятих.

05.02.2024 слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області М. Катанах звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше не судимий, є фізичною особою- підприємцем, та згідно характеристики ГО « Садівницьке товариство «Соколовське» - скарг на нього не надходило.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, як і впливу на свідків, разом з цим, прокурором не доведено ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Як встановлено слідчим суддею, так і апеляційним судом, що підозрюваний співпрацює зі слідством, визнав свою вину у скоєному, виявив бажання відшкодувати матеріальну шкоду потерпілій, розкаявся, на час розгляду клопотання відповідно до протоколу допиту від 06.02.2024 року лікаря-нейрохірурга ОСОБА_10 КНП "Обласної клінічної лікарні О.Ф. Гербачевського" ОСОБА_8 обмежено фізичне навантаження, рекомендовано постільний ліжковий режим.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення.

Встановивши вказані обставини, слідчий суддя прийшов до правильних висновків, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Не доведено зазначеного й під час апеляційного розгляду.

Саме посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у тому числі домашнього арешту.

Апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Всі викладені апеляційні доводи були об`єктом дослідження слідчого судді при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 06.02.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: