КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4536/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

Прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 серпня 2024 року.

Визначено розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн у національній грошовій одиниці, та надано можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за реквізитами для внесення застави (отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту до ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодного доказу, на підставі якого суд робив свої висновки про необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було оцінки доказів відповідно до вимог статті 94 КПК України.

Уважає, що слідчий суддя, зазначаючи про нібито наявні ризики, а саме: переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, по-перше, не навів жодного доказу для таких висновків, керуючись лише припущеннями; по-друге, не обґрунтував, чому він так вважає, за умови, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що у порушення вимог статті 199 КПК України слідчий суддя не врахував ані обставини, ані міцність соціальних зав`язків, ані наявність місця проживання, ані майновий стан ОСОБА_7 .

Ризики, передбачені статтею 177 КПК України, стороною обвинувачення жодними доказами не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях.

На переконання захисника, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_11 дозволить забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001868 від 13.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 13.06.2024, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено - PVP, з метою збуту, у великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено - PVP, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб придбав особливо небезпечну психотропну речовину, що знаходився у поліетиленовому пакеті чорного кольору у середині із прозорим поліетиленовим пакетом з кристалічною речовиною жовтого кольору, чим став незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, з метою збуту, у великих розмірах.

13 червня 2024 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 перебував неподалік будинку 4 по вулиці Промислова у місті Києві, геопозиція 50.3869319, 30.5605953 , де привернув увагу працівників поліції, які вирішили, відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірити його на причетність до вчинення злочинів. В ході проведення поверхневої перевірки, відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме візуального огляду особи, було встановлено, що останній зберігає при собі заборонену в обігу речовину. З метою вилучення забороненої в обігу речовини, а також для подальшого проведення експертного дослідження, було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Після цього, 14 червня 2024 року, в період часу з 00 год. 02 хв. по 00 год. 15 хв., в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, під час якого із правої кишені штанів останнього було виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакет чорного кольору у середині із прозорим поліетиленовим пакетом з кристалічної речовиною жовтого кольору.

Згідно висновку експерта, у наданій на дослідження кристалічній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP.

Маса PVP в речовині становить 9,499 г.

PVP, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Відповідно до Таблиці 1, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», від 0,15 г. PVP, вважається невеликім розміром, від 1,5 г. до 15 г. - великим розміром, а від 15 г. і більше - особливо великим розміром.

14 червня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за вчинення злочину ч. 2 ст. 307 КК України.

14 червня 2024 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001868 від 13.06.2024, за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 серпня 2024 року.

Визначено розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн у національній грошовій одиниці, та надано можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за реквізитами для внесення застави (отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, від 14.06.2024; протоколами обшуку від 14.06.2024; протоколом допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; висновками експертів.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, місцевим судом обґрунтовано зауважено, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомивши невідворотність реального покарання за вчинений злочин, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, характер та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, зваживши на те, що ОСОБА_7 не працевлаштований, неодружений, тобто не має міцних соціальних зав`язків, які б стримували його від переховування від органів досудового розслідування та суду, джерел до існування не має, що може призвести до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, посилання захисника на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника, що слідчий суддя не врахував ані обставини, ані міцність соціальних зав`язків, ані наявність місця проживання, ані майновий стан ОСОБА_7 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3