Справа №:755/8675/24
Провадження №: 1-кс/755/1875/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження № 0001905, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України,

встановив:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд», надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 13.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0001905, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.

Зі змісту скарги вбачається, що 15 квітня 2021 року оперуповноваженим ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліцїї ОСОБА_5 було складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 та задокументовано її пояснення та пояснення сторонніх осіб, з приводу вчинено правопорушення. 11 червня 2021 року на підставі зазначеної заяви, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове рослідування у кримінальному провадженні №0001905, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України. Зазначає, що з часу звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, тобто з 15 квітня 2021 року, потерпіла ОСОБА_3 не отримала жодної інформації про хід, результати проведення досудового розслідування, жодного разу не викликалася для надання пояснень, також їй не було надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого на підставі її заяви про вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, 14 березня 2024 року нею, як представником ОСОБА_3 , з метою з`ясування ходу проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001905, було направлено адвокатський запит. Після чого, 27 березня 2024 року вона отримала відповідь з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, у якій зазначено, що було здійснено всі заходи для встановлення всіх обставин вчинення кримінального проступку, та повідомлено, що кримінальне провадження №0001905 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, зазначену постанову про закриття до вказаної відповіді додано не було, і раніше така постанова потерпілій не вручалася, та інформація про те, що провадження закрито, не надавалася. Після чого, нею, як представником потерпілої ОСОБА_3 неодноразово ще надсилалися запити до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, проте, потерпілій копія постанови про закриття кримінального провадження не була надана, також не було надано жодного з документів, згідно адвокатського запиту. Зазначає, що хоча постанова про закриття кримінального провадження №0001905 від 11.06.2021 року датована 13 грудня 2021 року, однак її копії, вона, як представник потерпілої фактично отримана 17 травня 2024 року, тому строк для оскарження рішення дізнавача Дніпровського УП ГУНП у м. Києві починається з 17 травня 2024 року. Також наголошує, що сама потерпіла до цього часу не отримала копії постанови про закриття кримінального провадження, а ознайомилася з нею через представника, відтак зазначене є порушенням прав особи на оскарження такого рішення.

Оскільки заявник із вказаною постановою не згодна, вважає її необгрунтованою та передчасною, а також такою, що винесена без проведення повного обсягу можливих слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, тому просить її скасувати та зобов`язати відділ дізнання відновити розслідування у кримінальному провадженні.

При вивченні скарги та доданих до неї документів, слідчий суддя дійшов наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, згідно з приписами вказаної норми права, потерпілий та його представник є окремими суб`єктами права на оскарження відповідної постанови.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів, долучених до скарги, ордер на надання адвокатом ОСОБА_2 правничої допомоги ОСОБА_3 був виданий 31.07.2023 р. на підставі договору про надання правової допомоги / доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 31.07.2023 р.

В той же час, згідно з наданими матеріалами, адвокат ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваної постанови 17.05.2024 р., та наразі порушує питання щодо її оскарження.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що з моменту ухвалення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження пройшло два роки та більше п`яти місяців, що свідчить про те, що, будучи ініціатором даного кримінального провадження, ОСОБА_3 не цікавилася ходом досудового розслідування (дізнання) у кримінальному провадженні, та добросовісно не користувалася процесуальними правами, якими вона наділена під час розслідування кримінального провадження, та укладання ним договору про надання правової допомоги з метою наділення представника індивідуальним правом на оскарження рішення слідчого, може свідчити про зловживання своїми правами у такий спосіб.

В той же час, слідчий суддя враховує, що, згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, що є однією з підвалин демократичного суспільства.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зазначене також відображено у ч. 5 ст. 9 КПК України.

Водночас, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Частиною другою ст. 304 КПК України передбачено, що у разі, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

Зважаючи не викладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга подана після закінчення строку оскарження, а особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, та не наводить жодних доводів щодо причин, які завадили особі, інтереси якої вона представляє, оскаржити постанову у встановлений законом строк.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому ст.ст. 303-304 КПК України, зі скаргою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що, незважаючи на пропущений ним встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову звернутися до суду зі скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку, із зазначенням відповідних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження №0001905, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, - повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1