Справа № 485/507/24
Провадження № 1-кп/485/82/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

03 квітня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Снігурівка клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 ,

встановив:

На розгляді Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000046 від 02 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу, який у наступному неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2024 року запобіжний захід продовжено до 05 травня 2024 року з правом внесення застави у розмірі 214720,00 грн та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого покладені відповідні обов`язки.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 214720,00 грн та у разі її внесення покладенням на обвинуваченого обов"язків передбачених статтею 194 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що на теперішній час строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 спливає, а судове провадження не завершено. Ризики, які були враховані судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, такі як переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились та продовжують існувати. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила застосувати до обвинуваченого більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на не доведеність заявлених прокурором ризиків належними та достатніми доказами. Також просила врахувати наявність у обвинуваченого інвалідності та низки захворювань, що потребує лікування, яке не може бути забезпечено в умовах слідчого ізолятору. Також вказала, що стан здоров"я обвинуваченого за період його перебування під вартою значно погіршився.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, дійшов до наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев"яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу, який неодноразово продовжувався. До спливу встановленого за ухвалою суду строку дії тримання ОСОБА_6 під вартою, який спливає 05 травня 2024 року, розгляд кримінального провадження не завершено.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому особливо тяжкому злочині, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від суду.

Також наявним є ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків з якими особисто знайомий, які у суді ще не допитувалися, з метою зміни ними наданих слідству свідчень у суді. Також, ОСОБА_6 постійно контактував з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, з огляду на що може схилити їх до надання показань, які його виправдовують.

Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та не має офіційного прибутку, окрім отримання пенсії по інвалідності, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення пов"язаного зі збутом наркотичних засобів, а отже продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Судом не встановлено обставин, які б дали підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Крім того, до спливу встановленого за ухвалою суду строку дії тримання ОСОБА_6 під вартою розгляд кримінального провадження не можливо завершити.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності.

Доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого більш м"якого запобіжного заходу суд вважає безпідставними, оскільки стороною захтисту не надано доказів, що такий запобіжний захід може забезпечити запобіганню заявленим ризикам.

Посилання обвинуваченого та його захисника на наявність захворювання та групи інвалідності, з урахуванням наданих у їх підтвердження доказів, суд також вважає безпідставними, оскільки з наданих документів не вбачається неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою та одержання необхідної медичної допомоги в умовах тримання під вартою. Також сторою захисту не надано доказів погіршення стану здоров"я обвинуваченого за час перебування під вартою.

Отже, з урахуванням викладеного, а також того, що судовий розгляд ще триває та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що запобігання доведеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо виключно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити його застосування на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 01 червня 2024 року включно.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 5 частиною 4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2023 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави для забезпечення виконання ним обов"язків, передбачених КПК України у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536800,00 грн. В подальшому, ухвалою слідчого судді від 08 грудня 2023 року ОСОБА_6 зменшено розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 214720,00 грн.

Зі змісту зазначних ухвал слідчого судді вбачається, що застосовуючи запобіжний захід, ним було досліджено надані стороною обвинувачення, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому діянь, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання визначення розміру застави було враховано майновий та сімейний стан обвинуваченого.

На думку суду, раніше визначений розмір застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму й на теперішній час зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, при цьому не буде завідомо непомірним для нього.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 178,183, 199, 315, 370-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 червня 2024 року (включно) з можливістю звільнення під заставу, у раніше визначеному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн 00 к.), яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений, інші особи як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк до 01 червня 2024 року включно, обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, а саме з міста Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Попередити обвинуваченого, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Строк дії ухвали - до 01 червня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику негайно після оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 квітня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3