Справа № 991/1937/24
Провадження 1-кс/991/1962/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019 р. (далі - Кримінальне провадження), в якому просить: продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у зв`язку із застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання мотивовано тим, що:

1) ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України;

2) продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

3) у рамках Кримінального провадження до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено ряд додаткових процесуальних обов`язків, термін дії яких закінчується 17.03.2024;

4) ухвалою суду строк досудового розслідування продовжено до 21.10.2023. 10.10.2023 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у Кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити Клопотання з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 частково заперечував проти задоволення Клопотання. Зазначив, що підозрюваний характеризується належною процесуальною поведінкою. Просив зняти обмеження у пересуванні між областями з огляду на потребу у виїздах до західних областей країни з метою лікування, аби зайвий раз не навантажувати сторону обвинувачення клопотаннями про надання дозволу на виїзд.

Підозрюваний ОСОБА_5 позицію захисника підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні, у рамках якого 21 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України.

12 квітня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України.

3 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 04.01.2023, яка ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17.01.2023 залишено без змін, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2023 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 40 260 000 грн. та покладенням додаткових процесуальних обов`язків.

У подальшому строк тримання під вартою відносно підозрюваного неодноразово продовжувався. Останній раз ухвалою від 26.09.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 24.11.2023 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 8 000 000 грн з покладенням на підозрюваного обов`язків.

06.11.2023 ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави. Отже, ОСОБА_5 вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у виді застави та діють покладені ухвалою додаткові процесуальні обов`язки, які у подальшому неодноразово продовжувалися, останній раз було продовжено до 17.03.2024.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 15.06.2023 у справі № 991/5057/23 продовжено строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні до 21.10.2023.

10.10.2023 прокурором ОСОБА_6 визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування, надано детективу ОСОБА_7 доручення повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у Кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, на стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність / відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку покладених на підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує вагомість наявних у матеріалах Клопотання доказів, які неодноразово досліджувалися слідчим суддею, колегією суддів Апеляційної палати під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного/продовження строку дії такого запобіжного заходу, та які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 369 КК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не оспорювалося питання обґрунтованості підозри.

У Клопотанні прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання ( злочин за ч. 5 ст. 191 КК України передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, злочин за ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене відносно ОСОБА_5 у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для нього покинути територію України свідчить також і наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджується відомостями з бази даних Державної міграційної служби України, за яким він неодноразово виїжджав за кордон.

Крім того, згідно матеріалів Клопотання щодо огляду державних реєстрів та інших електронних джерел інформації щодо наявності у ОСОБА_5 , його близьких родичей рухомого та нерухомого майна, доходів, вбачається, що у нього наявні достатні майнові ресурси для переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо продовження існування ризику можливого вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

З огляду на положення ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст.224 КПК України, ч.4 ст. 95 КПК України ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Вказаний ризик продовжує існувати та обумовлений тим, що ряд підозрюваних та свідків є: 1) колишніми та чинними працівниками, керівниками, учасниками, кінцевими бенефіціарними власниками підприємств, фактичним власником та керівником яких є ОСОБА_5 ; 2) колишніми помічниками ОСОБА_5 як народного депутата; 3) колишніми та чинними працівниками АРМА та ДП «Сетам», які забезпечували проведення електронних торгів та реалізацію Права вимоги, яке врешті було продано на користь підконтрольній організованій юридичній особі; 4) колишніми та чинними керівниками, учасниками, кінцевими бенефіціарними власниками підприємств, які брали участь у електронних торгах та подальшому набутті Права вимоги, які в свою чергу за версією слідства залучались учасниками організованої групи; 5) оцінювачами, які були залучені до вчинення злочину учасниками організованої групи.

При цьому, слідчий суддя враховує роль підозрюваного в інкримінованих йому злочинах, зокрема, вчинення ним злочину за статтею 369 КК України щодо надання неправомірної вигоди іншому співучаснику злочину за статтею 191 КК України, обізнаність підозрюваного з вже наданими у Кримінальному провадженні свідками показаннями, встановлені в ході досудового розслідування обставини, які свідчать про здійснення ОСОБА_5 та за його вказівкою іншою підозрюваною ОСОБА_8 витрат на неправомірну вигоду (введення «чорної» бухгалтерії), обставини Кримінального провадження щодо підкупу оцінювачів.

З огляду на викладені обставини наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , маючи зв`язки у державних, правоохоронних органах, наділений потенційною можливістю як самостійно, так і через інших осіб, впливати на свідків у Кримінальному провадженні, інших підозрюваних з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

За такого, ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у Кримінальному провадженні продовжує існувати.

Сторона захисту не навела достатніх доводів на спростування вищевказаних ризиків, не надала доказів на підтвердження суттєвого зменшення встановлених ризиків.

Отже, вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя виходить з того, що на даний момент вищевказані ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 т. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому саме такі мінімальні обов`язки, які на нього покладені, можуть запобігти цим ризикам.

Що стосується доводів сторони захисту щодо не продовження строку дії обов`язку «не відлучатися за межі Київської області (крім міста Києва) та Вінницької області без дозволу слідчого (детектива), прокурора» з огляду на потребу підозрюваного у виїздах до західних областей країни з метою лікування, то слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування відповідного обов`язку з урахуванням продовження існування вищевказаних ризиків, та оскільки потреба у виїздах у інші області України з метою лікування не є систематичною та нагальною, а отже такі виїзди можуть бути цілком узгоджені зі стороною обвинувачення задля отримання відповідного дозволу. При цьому, як зазначив сам підозрюваний у судовому засіданні, сторона захисту зверталася до детектива із клопотаннями про надання дозволу на виїзд, та останнім постійно надавалися відповідні дозволи.

Належна процесуальна поведінка підозрюваного вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі разом із покладеними на підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків є таким, що достатньою мірою гарантує належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у Кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування вищевказаних ризиків.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 15.06.2023 у справі № 991/5057/23 продовжено строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні до 21.10.2023.

10.10.2023 прокурором ОСОБА_6 визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування, надано детективу ОСОБА_7 доручення повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у Кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що наразі у Кримінальному провадженні триває процедура відкриття матеріалів іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 додаткових процесуальних обов`язків ще на два місяці, тобто, до 13 травня 2024 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

За огляду на викладене, Клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 194, 196, 200, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити на строк дії ухвали строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися за межі Київської області (крім міста Києва) та Вінницької області без дозволу слідчого (детектива), прокурора;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі, паспорт № НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_5 .

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали - два місяці, до 13 травня 2024 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_74