Справа № 159/2110/24
Провадження № 1-кп/159/371/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянув обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000028 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустомити Горохівського району Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1.11.02.2019 року Ратнівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2.02.10.2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці; ухвалою Волинського апеляційного суду Волинської області від 05.05.2020 року зазначений вирок змінено в частині призначеного покарання та ухвалено вважати засудженим до покарання, визначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці, виключено з резолютивної частини вироку призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 11.02.2019 року ухвалено виконувати самостійно.

3.20.07.2020 Ковельським міськрайонним судом за ч.4 ст.70, 71, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 03.10.2023р. по відбуттю строку покарання.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід до якого застосовано у виді тримання під вартою строком до 30.05.2024р.,-

В С Т А Н О В И В :

02.04.2024 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт про обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений на підставі ухвали слідчого судді від 01.04.2024р. утримується під вартою, строком до 30.05.2024р.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду для уникнення покарання. Також обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не може запобігти наведеним ризикам.

Захисник в судовому засіданні вказав, що обвинувачений вину визнає тому підстав для утримування обвинуваченого під вартою відсутні, просив застосувати домашній арешт за адресом реєстрації проживання.

В судовому засіданні, обвинувачений не заперечував проти подальшого тримання під вартою, зазначив що за адресою реєстрації проживання фактично не проживав з 2017р. Фактично він проживавав у місті Ковелі в орендованій квартирі, грошей на заставу не має.

Потерпілі в судовому засіданні вказали, що цивільний позов вони не заявляють тому не заперечують проти призначення справи до розгляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, дійшов висновку про таке.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачених, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що обвинувачений дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він раніше судимий за аналогічні злочини, обвинувачується у вчиненні нового тяжкого умисного злочину проти власності, не працює, джерел доходу не має, що вказує на високий ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, також він неодружений, за місцем реєтрації проживання фактично не проживає з 2017р., отже у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, які б стримували його від втечі з метою уникнення правосуддя. Тому існує високий ризик ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, на теперішній час обвинувачений утримується під вартою, відомостей що за станом здоров`я він не може утримуватись під вартою суду не надано. Також прокурором доведено ризик впливу на потеплілого та свідків. Перебуваючи на волі обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе бути застосований оскільки як з`ясовано судом обвинувачений не має фактично постійного місця проживання, не працює, орендував квартиру в м. Ковелі за грошові кошти знайомих, отже не може повідомити суду законність походження цих коштів, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні корисних кримінальних правопорушень. Таким чином, зазначені обставини вказують на високу вірогідність забезпечення ним своїх свого життєвих потреб за рахунок кримінальних правопорушень у тому числі в яких його було викрито. Також суд вважає, що забезпечити вплив на потеплілого та свідків за допомогою запобіжного заходу у виді домашнього арешту не можливо, оскільки він за своєю суттю, не може виключити такий вплив у тому числі за допомогою телекомунікаційних мереж. Отже за таких підстав запобіжний захід у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Особи які б могли поручитися за обвинуваченого відсутні. Грошей на заставу він не має.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у тяжкому злочині, вже перебуває під вартою, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом із тим суд враховує позицію ЄСПЛ викладену у Рішенні Клеутін проти України від 23.06.2016р., та аналогічних Строган проти України та Ігнатов проти України, де зазначено, що триваюче тримання обвинуваченого під вартою, без розгляду питання застосування альтернативних запобіжних заходів є порушенням ч.3 ст.5 Конвенції.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та з урахуванням ризику втечі суд вважає достатнім визначити розмір застави в розмирі 70000грн..

Також під час підготовчого судового засідання вирішено, що дане кримінальне провадження підлягає розгляду у Ковельському міськрайонному суді Волинської області, судовий розгляд буде здійснюватися у відкритому судовому засіданні, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, клопотань про затвердження угоди не надходило, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання уповноваженому органу з питань пробації доручити скласти досудову доповідь.

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 314, 315, 317 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 07.07.2024 року, включно.

Особами, визначеними ч. 2 ст.182 КПК України, у будь-який момент, може бути внесена застава в розмірі 70000 грн., з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомити суд про адресу фактичного проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Доручити Ковельському районному відділу філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області (45008, м. Ковель, вул. Степана Бандери,5) скласти та подати суду досудову доповідь на обвинуваченого.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України призначити до розгляду на 17.05.2024 року о 13:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області розташованого за адресом: вул. Незалежності,15, м. Ковель, Волинська область.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, з викликом у судове засідання обвинуваченого, захисника, потерпілих, прокурора.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині запобіжного заходу.

СуддяОСОБА_1

Копію ухвали отримав негайно після оголошення ______________ ОСОБА_7