Справа № 487/2515/24
Провадження № 1-кс/487/2656/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.03.2024 у кримінальному провадженні № 0000080 від 15.03.2024, року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся із заявою ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.03.2024, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон 30.08.2013 на його ім`я.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, у заяві просив вирішити питання щодо зняття арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.03.2024року (справа справа № 487/2515/24 провадження № 1-кс/487/2089/24) за клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000080 від 15.03.2024, року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000080 від 15.03.2024 на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 30.08.2013 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для накладення арешту на майно стало те, що в провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000080 від 15.03.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення з ТСЦ МВС в Миколаївській області 4841 про те, що до них звернувся громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу заміни посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки.

15.03.2024 вказані відомості зареєстровано до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НП України» Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за №4158 та в подальшому внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 15.03.2024 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування доручено здійснювати групі дізнавачів, а саме: т.в.о. заступника начальника СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , дізнавачу СД ВП№1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , дізнавачу СД ВП№2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , дізнавачу СД Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_8 .

Відповідно до рапорту інспектора УПП в Миколаївській області, 15.03.2024 під час патрулювання Заводського р-ну м. Миколаєва екіпажем «Корвет 101», на робочий планшет надійшло повідомлення від оперативного чергового о 15:13 год., щодо підробки документів, яке було виявлено в сервісному центрі за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою, працівник сервісного центру надала посвідчення водія НОМЕР_1 , яке мало сліди підробки та вказала на громадянина, який намагався його обміняти на посвідчення нового зразка. Вказаний громадянин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що в 2013 році отримав дане посвідчення в сервісному центрі м. Херсон в обмін на посвідчення старого зразка. Перевіривши посвідчення водія по наявним базам було встановлено, що гр. ОСОБА_3 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 30.08.2013 року з категоріями А, А1, В, В1, однак в наявному у гр. ОСОБА_3 зазначені категорії А, А1, В, В1, С, С1.

Відповідно до пояснень ОСОБА_9 , остання 15.03.2024 близько о 13:00 год. перебувала на своєму робочому місці в сервісному центрі №4841 за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час відвідувач сервісного центру надав ОСОБА_9 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці даних по базі ОСОБА_9 було виявлено, що у вказаному посвідчені відсутні категорії С та С1. Після цього ОСОБА_9 повідомила про вказаний факт працівникам поліії.

15.03.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 30.08.2013 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було запаковано до сейф-пакету №WAR0012777.

Вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , вилучене в ході проведення огляду місця події, має доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном.

16.03.2024 тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вилученого посвідчення водія речовим доказом.

20.04.2024 тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.03.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами першою, другою та четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначене, оскільки заявником доведено, що відпала потреба в застосуванні арешту на зазначене у клопотанні майно,накладеного ухвалою слідчого судді від 22.03.2024 року, слідчий суддя дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, а тому заява про скасування арешту майна належить задовольнити, з метою недопущення порушення прав власника майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.03.2024 року (справа 487/2515/24; провадження 1-кс/487/2089/24) у кримінальному провадженні №0000080 від 15.03.2024 в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 30.08.2013 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1