печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5615/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000005, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року по справі № 757/12188/23-к, а саме на транспортний засіб «Hyndai Sonata» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт підлягає скасуванню, оскільки потреба у збереженні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

У судовому засіданні представник власника майна підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання. Тому слідчий суддя розглянув справу за такої явки сторін.

Заслухавши пояснення представника власника майна та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000005 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК україни.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2023 по справі № 757/12188/23-к накладено арешт на транспортний засіб «Hyndai Sonata» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Разом з тим, з наданих в обґрунтування клопотання документів, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить зокрема й ОСОБА_4 .

В результаті проведення досудового розслідування, транспортний засіб «Hyndai Sonata» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 вилучено у осіб, які ним заволоділи та забезпечено його зберігання, що підтверджується протоколом огляду місця події від 08.11.2023 року.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 констатовано порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постановах Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Так, при розгляді клопотання про скасування арешту прокурором не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на транспортний засіб, яке належить на праві власності ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурор не зазначив конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), які виправдовували б такий спосіб втручання у приватну власність ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, а також не підтримання стороною обвинувачення вказаного арешту, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню та арешт майна підлягає скасуванню як такий, необхідність в якому відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0000005 від 04.01.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 0000005, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року по справі № 757/12188/23-к, а саме на транспортний засіб «Hyndai Sonata» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1