Справа № 676/3798/24
Провадження № 1-кп/676/275/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11червня 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у підготовчому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області розглянув угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000723 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зі середньою освітою, одруженого, працюючого водієм місцевої пожежної охорони АДРЕСА_1 , не судимого, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», підпункту «б» п. 1 ч. 1, підпунктах «а», «в» -«ґ» п. 2 ч.1, ст. 3, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи в період з 10.11.2015 року по 27.11.2020 року депутатом Колибаївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, тобто будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, достовірно знаючи про обов`язок подання до Реєстру декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, будучи належним чином попередженим щодо необхідності декларування шляхом заповнення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті НАЗК, маючи реальну та об`єктивну можливість, а також всі необхідні технічні умови заповнити та подати таку декларацію, умисно в період часу з 01.01.2021 року по 30.05.2024 року не подав щорічну декларацію за 2020 рік (особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій місцевого самоврядування), шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті НАЗК.

За таких обставин ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3КК України, що виразилось в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

3 червня 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ст. 366-3 КК України, у виді ста п`ятдесяти год. громадських робіт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 , про визнання винуватості, просить суд її затвердити, при цьому пояснила, що угода з її сторони є добровільною і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 , пояснив, що вину визнає повністю, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані за ст. 366-3 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом - не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-315, 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 3 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000723 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, укладену між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України і призначити йому узгоджене покарання у виді ста п`ятдесяти год. громадських робіт..

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - не обирався.

Речових доказів та судових витрат и по справі - немає.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлені КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1