Справа № 591/5989/24
Провадження № 1-кс/591/1729/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку підтримав та мотивував тим, що 06 травня 2024 року він звернувся до підрозділу ДБР з заявою про вчинене на його думку кримінальне правопорушення слідчими та прокурорами, передбачене ч. 2 ст. 372 КК України, зумовлене притягненням завідомо невинного ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення. Проте, відповідних відомостей до ЄРДР внесено не було, тому просив зобов`язати вчинити ці дії.

Представник органу, дії якого оскаржуються, в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 06 травня 2024 року заявник звернувся до органів ДБР з заявою про вчинення на його думку наведеного злочину, відомості по якій до ЄРДР внесені не були, про що свідчить відповідний лист від 07 червня 2024 року.

Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.

З дослідженого судом звернення заявника вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення будь-яких обставин вчинення слідчими та прокурорами кримінального правопорушення як такового. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні припущення щодо перебігу розслідування провадження відносно ОСОБА_4 , оцінки доказів на предмет їх належності та допустимості, в справі, розгляд якої триває в суді, без наведення достатніх обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Тобто, заявником в зверненні не наводяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначається перебіг розслідування певного провадження, процесуальні рішення та дії (бездіяльність) слідчих та прокурорів, з якими не погоджується заявник та для оскарження яких передбачений законом певний порядок та надається власна оцінка захисником зібраних доказів на предмет їх належності та допустимості, що не доводить наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки це (збирання та подання доказів суду) є предметом професійної діяльності слідчих та прокурорів, а надання оцінки таким доказам віднесено до виключної компетенції суду, в провадженні якого перебуває відповідна справа.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду підрозділом ДБР обґрунтовано по зазначеному зверненню не були внесені відомості до ЄРДР.

Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згадана позиція суду цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та в постанові від 30 вересня 2021 року в справі справа № 556/450/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 06 травня 2024 року, про вчинене на його думку кримінальне правопорушення слідчими та прокурорами, передбачене ч. 2 ст. 372 КК України, зумовлене притягненням завідомо невинного ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення, відмовити.

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1