Справа № 577/1725/24
Провадження № 1-кс/577/663/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2024 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеномудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 25.03.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2024 ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події від 24.03.2024 майно, а саме: пістолет НОМЕР_1 з набоями в загальній кількості 7 (сім) штук калібру 9 мм з магазином та ремшнуром; гільзу від стріляного патрона калібру 9 мм, що належать військовій частині НОМЕР_2 ; змиви з лівої та правої руки трупа ОСОБА_4 на марлевому тампоні разом з контрольним зразком марлевого тампону; змиви речовини червоно-бурого кольору схожої на кров біля трупа; мобільний телефон марки «Xiomi Mi 11 Lite», що належить покійному ОСОБА_4 , визначивши місцем його тимчасового зберігання до вирішення питання по суті камеру збереження речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що 24.03.2024 близько 19.00 години військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , перебуваючи на вулиці біля свого розташування за адресою: АДРЕСА_3 , покінчив життя самогубством шляхом самоушкодження з табельної вогнепальної зброї, вистріливши в область нижньої частини підборіддя із закріпленого за ним службового пістолету Макарова НОМЕР_3 , 1975 року випуску. В наслідок отриманої травми голови загинув миттєво на місці, до прибуття карети швидкої медичної допомоги.

В ході огляду місця події від 24.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , біля трупа ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: 1) пістолет НОМЕР_1 з набоями в загальній кількості 7 (сім) штук калібру 9 мм з магазином та ремшнуром, що упаковано до спец пакету WAR 353106; 2) гільзу від стріляного патрона калібру 9 мм, що упаковано до спец пакету WAR 0030840; 3) змиви з лівої та правої руки трупа ОСОБА_4 на марлевому тампоні разом з контрольним зразком марлевого тампону у паперовому пакунку №1; 4) змиви речовини червоно-бурого кольору схожої на кров біля трупа, що упаковано до паперового пакунку №2; 5) мобільний телефон марки «Xiomi Mi 11 Lite», що належить покійному ОСОБА_4 , упакованого до спец пакету WAR 1352647.

Постановою слідчого від 25.03.2024 вилучені в ході огляду місця події речі визнані речовими доказами, так як вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та місять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з даними вміщеними у посвідченні офіцера НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , за останнім була закріплена табельна вогнепальна зброя - пістолет Макарова СИ 5115 калібру 9 мм, що була виявлена на місці події і ймовірно якою були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 не сумісні з життям.

Вищезазначене майно (речі), має значення для кримінального провадження: так як являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення (пістолет ОСОБА_5 з набоями), зберегло на собі його сліди (гільза та змиви з рук трупа, змиви речовини червоно-бурого кольору), які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Незастосування арешту майна може перешкодить встановленню істини у даному кримінальному провадженні, зокрема до знищення та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення, внаслідок того, що таке майно може буди приховане, відчужене чи пошкоджене.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна.

У судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник в/ч НОМЕР_2 , будучи повідомленим в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України (а.с.3).

Під час огляду місця події від 24.03.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , біля трупа ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: пістолет НОМЕР_1 з набоями в загальній кількості 7 (сім) штук калібру 9 мм з магазином та ремшнуром, що упаковано до спец пакету WAR 353106; гільзу від стріляного патрона калібру 9 мм, що упаковано до спец пакету WAR 0030840;) змиви з лівої та правої руки трупа ОСОБА_4 на марлевому тампоні разом з контрольним зразком марлевого тампону у паперовому пакунку №1; змиви речовини червоно-бурого кольору схожої на кров біля трупа, що упаковано до паперового пакунку №2; мобільний телефон марки «Xiomi Mi 11 Lite», що належить покійному ОСОБА_4 , упакованого до спец пакету WAR 1352647.

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна через відділ поштового зв`язку з дотриманням встановлених КПК України строків.

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 25.03.2024 речі вказані в клопотанні визнано речовими доказами (а.с.22).

Оскільки, на вилученому пістолеті Макарова СИ 5115 з набоями в загальній кількості 7 (сім) штук калібру 9 мм з магазином та рем шнуром, гільзі від стріляного патрона калібру 9 мм, що належать військовій частині НОМЕР_2 , містяться сліди злочину, а тому для прийняття остаточного рішення в даному кримінальному провадженні необхідно ще раз дослідити та встановити ряд питань, в першу чергу провести балістичну експертизу та експертизу вибухових речовин, слідів продуктів вибуху та пострілу, а за необхідності також судову цитологічну та судово-імунологічну експертизи, а тому накладення арешту на вище зазначені об`єкти для кримінального провадження може мати доказове значення, а тому можуть бути використані у кримінальному провадженні як докази злочину, визнані речовими доказами по справі, тому слід накласти на них арешт.

Проте, клопотання не містить обгрунутування щодо необхідності накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiomi Mi 11 Lite», що належить покійному ОСОБА_4 , тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, що стосується накладення арешту на змиви з лівої та правої руки трупа ОСОБА_4 на марлевому тампоні разом з контрольним зразком марлевого тампону, змиви речовини червоно-бурого кольору схожої на кров біля трупа, то слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту процесуальних норм, що містяться в статті 170 КПК України, предметом арешту може бути майно, що належить певній особі.

Ознаки майна наведені в ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Так як вказані об`єкти є біологічними об`єктами, що містять на собі сліди злочину, не охоплюється цивільним оборотом, суддя не може констатувати в цих речовинах ознак майна.

Між тим, як зазначено, об`єктом арешту, може бути лише майно особи.

Завданням арешту майна в силу ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однією з підстав для накладення арешту є наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вирішуючи клопотання не на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя не тільки не вбачає ознак майна в речах, про арешт яких клопочеться слідчий, а й наявності наведених ризиків.

Між тим очевидно, що згадані об`єкти мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні за ознаками навмисного вбивства і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка містить поняття речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя не вбачає жодної з процесуальних передумов для накладення арешту, лише сукупність яких може зумовити задоволення цього клопотання, вважає б за доцільне порекомендувати слідчому визначити статус цих об`єктів як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їх збереження в інтересах ефективного розслідування визначити, в силу ст. 100 КПК України, належне місце для зберігання, яке (зберігання) гарантоване наявністю спеціально відведених для зберігання речових доказів місць.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події від 24.03.2024 пістолет Макарова СИ 5115 з набоями в загальній кількості 7 (сім) штук калібру 9 мм з магазином та ремшнуром; гільзу від стріляного патрона калібру 9 мм, що належать військовій частині НОМЕР_2 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та використання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, представнику в/ч НОМЕР_2

Роз`яснити право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддяОСОБА_1