ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

м. Київ

справа № 345/1287/23

провадження № 51-178км24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання визначено рахувати з 27 січня 2023 року, тобто з моменту затримання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 27 січня 2023 року о 13:00, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, за допомогою дерев`яного табурета, металевої милиці та ніжки від стола наніс удари по голові та руках своєму батькові ОСОБА_8 , від яких останній впав на підлогу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із вдавленим багатоуламковим переломом правої тім`яної кістки, забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, крововиливами під оболонки головного мозку, розривом твердої мозкової оболонки, множинними забійними ранами, синцями в ділянці голови, крововиливами під кон`юнктиву обох очей, забійною раною лівої вушної раковини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент заподіяння.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 12 жовтня 2023 року вирок місцевого суду залишив без змін.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що місцевий суд, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання не взяв до уваги усіх визначених законом обставин та не спростував твердження про можливість застосувати положення ст. 69 КК України.

Такі порушення, на думку сторони захисту, не були усунені апеляційним судом, який формально переглянув вирок та постановив рішення, що не відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила залишити судові рішення без зміни як законні, а касаційну скаргу захисника - без задоволення як необґрунтовану.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах вимог, викладених у касаційній скарзі.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюються, тому перевіряючи доводи касаційної скарги сторони захисту, Суд виходить із фактичних обставин, встановлених судами.

Твердження захисника, які фактично зводяться до невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував наступне: характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, дані про його особу, який має постійне місце проживання, відсутні негативні характеристики, не одружений, офіційно ніде не працевлаштований, на обліку у нарколога не перебуває, має статус учасника бойових дій; висновок органу пробації, відповідно до якого, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, та обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на наведене й усі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого, вказав на обґрунтованість призначеного йому судом покарання, яке є мінімальним, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, та за своїм видом і розміром - справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обґрунтовано зазначив, що підстави для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_7 , як про це просила сторона захисту, відсутні. При цьому, суд слушно наголосив на тому, що як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відповідно дають правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання несправедливим через суворість, як і підстав для застосування до засудженого положень ст. 69 КК України, колегія суддів касаційного кримінального суду не вбачає. Викладені в касаційній скарзі захисника доводи були враховані судами попередніх інстанцій, які навели докладні мотиви прийнятого рішення.

Постановлені у цьому кримінальному провадженні вирок та ухвала є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374, 419 КПК України, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

Таким чином, підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись статтями 434, 436, 441,442 КПК України, Суд

у х в а л и в:

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3