Справа № 714/257/24
У Х В А Л А

Іменем України

"18" березня 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 14 лютого 2024 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні у невстановленому місці у невстановлений час громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою у групі з невстановленою особою підробив офіційні документи на своє ім`я, які дають підставу для перетину ним державного кордону України у воєнний час, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року та довідку військово-лікарської комісії №161/2/62 від 28.07.2023 року, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 лютого 2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до СРДР за №0000759 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

У ході ОМП було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 161/2/62 від 28.07.2023 року, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані документи є предметами кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, 14 лютого 2024 року їх було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У ході розслідування встановлено, що фактичним власником зазначених речей є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до статті 170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Просив суд накласти арешт на дані документи.

В судовому засіданні прокурор просив вимоги заяви задовольнити. Також додав, що слідчий звернувся із поданням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але відповіді належним чином посвідченої не отримав. Просив накласти арешт у зв`язку з проведенням відповідних експертиз.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 ОСОБА_4 просив суд в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Посилаючись на наступне. 05.02.2024 року у ОСОБА_5 була конфліктна ситуація з питань здійснення посадовими особами ДПСУ контрольно-перевірочних заходів на контрольованій прикордонній території України на пункті пропуску «Маякі-Удобне» Одеської області. Під час проходження прикордонного контролю співробітники ДПС України в усній формі відмовили в пропуску через державний кордон ОСОБА_5 , посилаючись на те, що письмового підтвердження видачі ІНФОРМАЦІЯ_2 документів військовозобов`язаного немає. Він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо перебування на військовому обліку та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року та довідки війського-лікарської комісії № 161/2/62 від 28.07.2023 року. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.02.2024 року за № 71598 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року та довідка війського-лікарської комісії № 161/2/62 від 28.07.2023 року на ім`я ОСОБА_5 видавались.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послався на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини та виходячи зі змісту вищенаведених норм, приходжу до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів на вищевказані документи слід накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 28.07.2023 року та довідку війського-лікарської комісії № 161/2/62 від 28.07.2023 року які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на весь період досудового розслідування з обмеженням права відчуження, розпорядження та користування даними документами.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 19 березня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1