Єдиний унікальний номер 205/3752/24
1-кс/205/473/24
УХВАЛА

29 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 08.01.2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 ,

у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 08.01.2024 року, маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер таких дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання,

у невстановлений в ході розслідування спосіб незаконно придбав вибуховий пристрій, який складався з корпусу ручної гранати типу Ф-1 з невстановленим досудовим розслідуванням засобом підриву.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_6 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, яке належить ОСОБА_7 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання вікно її помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому визначивши як засіб даного злочину вищевказаний вибуховий пристрій.

Після того, 08.01.2024 року, близько о 05 год. 30 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій вищевказані кримінально-протиправні умисли, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, утримуючи при собі в кишені вищевказаний вибуховий пристрій, який складався з корпусу ручної гранати типу Ф-1 з невстановленим досудовим розслідуванням засобом підриву, пішки наблизився до раніше визначеного вікна помешкання потерпілої за адресою

АДРЕСА_2 , після чого розмістив вищевказаний вибуховий пристрій на вікні, який в подальшому привів у бойову готовність. Відразу після цього, ОСОБА_6 покинув місце злочину і відбувся вибух. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 шляхом вибуху було пошкоджене вікно помешкання ОСОБА_7 за адресою

АДРЕСА_2 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

28.03.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.03.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини за які передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, не має постійного офіційного місця роботи, неодружений, на утримання малолітніх, або неповнолітніх дітей не має, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цього кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, щодо потерпілої, пов`язане з пошкодженням її майна, а саме, вікна квартири де остання проживає, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Окрім цього, був допитаний свідок, який надав в ході досудового розслідування показання, які розкривають спосіб та механізм вчинення ОСОБА_6 , вказаного правопорушення, а оскільки останній особисто знайомий зі свідком, та перебуває у приятельських стосунках з останнім, підозрюваний будучи обізнаним про адресу проживання свідка, може незаконно впливати на цього свідка, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів в суді, що може сприяти уникненню ним кримінальної відповідальності. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , виходячи зі свідчень, веде асоціальний образ життя, не має постійного офіційного місця роботи, що може спонукати останнього до вчиненням нових кримінальних правопорушень.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання. Слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше не судимий, вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, медичні документи щодо стану здоров`я підозрюваного не надано, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочини може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 146 000 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000046 від 08.01.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 24 травня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 146 000 гривень (сто сорок шість тисяч гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1