ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1208/24 Справа № 176/728/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000004, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовті Води, громадянки України, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та забороною в період часу з 22.00 години до 07.00 години наступного дня залишати своє житло, строком до 31 липня 2024 року включно.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України. При цьому, слідчий суддя вважав доведеними ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_6 заміжня, має трьох неповнолітніх дітей 2006, 2010 та 2022 року народження, має постійне місце проживання, раніше не судима та не притягувалась до кримінальної відповідальності.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативною внесення застави у вигляді 366 розмірів неоподатковуваних мінімумів, що відповідає сумі 1 068 720 гривень.

В обґрунтування вказує, що беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_6 вчинила особливо тяжкий злочин, пов`язаний з незаконним заволодінням бюджетних коштів на значну суму, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Також вказує, що правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_6 мають значний суспільний інтерес, оскільки стосується незаконного заволодіння бюджетними коштами навчального закладу на суму понад 1 мільйон гривень.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, підозрювану та її захисника, які кожен окремо та разом заперечували проти задоволення апеляції, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення; особу підозрюваної та обставини вчинення інкримінованого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, за матеріалами, долученими до клопотання слідує, що в провадженні ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 10 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 362 КК України.

30 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, а також за ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, що заподіяли значну шкоду, вчинені особою, яка має право доступу до неї, повторно.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй злочинів, з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10 травня 2024 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 30 травня 2024 року; висновком судово-економічної експертизи № 016-24 від 28 травня 2024 року, які в достатній мірі вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованих їй злочинів.

Перевіряючи доведеність визначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризиків, колегія суддів враховує встановлені обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В той же час, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 заміжня, має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , 2006 року народження, ОСОБА_14 , 2010 року народження, ОСОБА_15 , 2022 року народження, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судима, не притягувалась до кримінальної відповідальності та дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваній у вигляді тримання під вартою.

За наведеного, слідчий суддя не вбачав достатніх даних, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому, прокурором, а ні в апеляційній скарзі, а ні в судовому засіданні апеляційного суду, окрім посилання на суспільний резонанс справи, не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту для запобігання визначеним ризикам.

Таким чином, відмова в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, відсутні підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляційній скарзі.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваної обраний у відповідності з наведеними вище вимогами норм кримінального процесуального закону, тому вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000004, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4