Номер провадження 1-кс/754/377/24
Справа № 754/1601/24
У Х В А Л А

18 березня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

У С Т А Н О В И В :

01.02.2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту скарги вбачається, що 19.01.2024 р. ОСОБА_5 звернулася до Деснянської окружної прокуратури м.Києва із заявою про вчинення кримінальних правопорушень. Відомості по її заяві в передбачений ст. 214 КПК України строк не внесені до ЄРДР, у зв"язку із чим адвокат ОСОБА_4 просить слідчого суддю зобов`язати службову особу Деснянської окружної прокуратури м.Києва внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364, 366 КК України, по заяві ОСОБА_5 від 19.01.2024 р.

Особа, якою подано скаргу, - адвокат ОСОБА_4 на розгляд скарги об 11.30 год. 27.02.2024 р. не з"явився, об 11.36 год. цього дня на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення судового розгляду у зв"язку із зайнятістю в інших справах; о 12.30 год. 18.03.2024 р. не з"явився, причини неявки не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначивши, що заява ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення від 19.01.2024 р., яка надійшла до Деснянської окружної прокуратури м. Києва 23.01.2024 р., не внесена до ЄРДР, оскільки не містить повідомлення про кримінальне правопорушення, а зводиться до незгоди з рішенням суду у кримінальній справі про її обвинувачення, про що останній роз"яснено.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши долучені до скарги документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_5 від 19.01.2024 р. про вчинення кримінальних правопорушень, адресованої Деснянській окружній прокуратурі м. Києва, вбачається, що Броварським міськрайонним судом Київської області розглядається кримінальне провадження, в рамках якого судом постановлено ухвалу про привід обвинуваченої ОСОБА_5 і про накладення на неї грошового стягнення, не зважаючи на те, що прокурор і суддя були повідомлені захисником ОСОБА_5 про поважність причин її неприбуття у судове засідання. Прокурор зазначив у клопотанні завідомо недостовірні відомості про відсутність поважних причин неприбуття ОСОБА_5 до суду, а суддя внесла завідомо недостовірні відомості до офіційного документа - ухвали суду про привід та накладення грошового стягнення на ОСОБА_5 , у зв"язку із чим ОСОБА_5 просила внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушгення, передбачені ст.ст. 364, 366 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного встановлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 р. № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 19.01.2024 р., з якою ОСОБА_5 звернулась до Деснянської окружної прокуратури м. Києва, йшлося про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, вчинені під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , тобто під час здійснення правосуддя суддею Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 .

Незважаючи на те, що норми кримінально-процесуального закону не містять будь-якого особливого порядку щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР щодо суддів, це не означає, що всі заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення під час здійснення правосуддя підлягають внесенню до ЄРДР, оскільки судді, як це передбачено ч. 1 ст. 129 Конституції України, при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 126 Конституції України, яка визначає гарантії незалежності і недоторканості суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на час обіймання ними посади судді.

З урахуванням вищенаведеного, намагання вплинути на суддю або притягнути його до кримінальної відповідальності за прийняття незаконного, на думку скаржника, судового рішення, зокрема, ухвали про привід обвинуваченої ОСОБА_5 і про накладення на неї грошового стягнення, шляхом подання заяви або повідомлення про вчинення суддею кримінального правопорушення під час розгляду конкретної судової справи, зокрема, кримінальної справи № 361/6455/22, може свідчити як про протиправне втручання у здійснення правосуддя, так і про посягання на процесуальну незалежність судді, що прямо заборонено, відповідно до вимог ст.ст. 126, 129 Конституції України.

Зміст заяви ОСОБА_5 від 19.01.2024 р. побудований на її власній суб`єктивній оцінці дій судді та прийнятого нею рішення у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 є обвинуваченою.

Між тим, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до вимог ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Звернення прокурора як представника сторони обвинувачення до суду з клопотанням у кримінальному провадженні і прийняття за результатами розгляду цього клопотання судом рішення, з яким не погодилась обвинувачена, не можуть свідчити про наявність ознак кримінальнних правопорушень в діях прокурора і судді.

Таким чином, заява ОСОБА_5 про злочин фактично зводиться до її непогодження з діями прокурора і головуючого у справі, який розглядає кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , а тому у слідчого судді відсутні підстави для зобов`язання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення, оскільки вказана заява не є такою, що містить достатньо фактичних даних, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення під час здійснення правосуддя.

Крім того, аналогічна скарга адвоката ОСОБА_4 була предметом розгляду Київським апеляційним судом, який відповідно до ухвали від 13.12.2023 р. відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також слідчий суддя наголошує, що згідно з вимогами ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, відповідно до правил вищезазначеної норми КПК України, на особу, яка подала скаргу, покладається обов`язок участі в судовому засіданні з розгляду скарги.

Не з`являючись неодноразово в судове засідання з розгляду скарги, не представивши доказів поважності причин неявки в судові засідання, адвокат ОСОБА_4 знехтував своїм процесуальним обов`язком.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 19.01.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя -