Справа № 366/1878/24
Провадження №1-кс/366/222/24
У Х В А Л А

17 липня 2024 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, розглянувши заяву захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 (заявлено усно в судовому засіданні),

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2024 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000009 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали клопотання розподілено судді ОСОБА_7 .

03.07.2024 року прокурором ОСОБА_8 до суду подано клопотання про здійснення повторного авторозподілу справи, оскільки суддя ОСОБА_7 станом на 03.07.2024 року не знаходиться на робочому місці, а відповідно до вимог КПК України терміну розгляду даного клопотання обмежений. Крім того, дане кримінальне провадження викликало суспільний інтерес та вказаний фак висвітлений у ЗМІ.

Помічником судді ОСОБА_9 на ім`я керівника апарату було подано доповідну записку про проведення повторного автоматизованого розподілу клопотання, оскільки розгляд даного клопотання призначено на 03.07.2024 року, а слідчий суддя ОСОБА_7 відсутній на робочому місці, про що складено відповідний акт.

На підставі Розпорядження № 11 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 03.07.2024 року, виданого керівником апарату Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_10 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 366/1878/24.

Згідно Протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.07.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_5 .

Під час судового засідання, яке мало місце 08.07.2024 року представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_5 , обґрунтовуючи це тим, що порушено процедуру проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 не з`явився. Звернувся до суду з клопотання про розгляд заявленого відводу без їх участі, на задоволенні наполягають.

Прокурор Вишгородської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про розгляд відводу належним чином повідомлені, заяв та клопотань не надіслали.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши диск із записом судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі принципам змагальності сторін, диспозитивності та розумності строків.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Судом встановлено, що 01 липня 2024 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000009 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали клопотання розподілено судді ОСОБА_7 .

03.07.2024 року прокурором ОСОБА_8 до суду подано клопотання про здійснення повторного авторозподілу справи, оскільки суддя ОСОБА_7 станом на 03.07.2024 року не знаходиться на робочому місці, а відповідно до вимог КПК України терміну розгляду даного клопотання обмежений. Крім того, дане кримінальне провадження викликало суспільний інтерес та вказаний фак висвітлений у ЗМІ.

Помічником судді ОСОБА_9 на ім`я керівника апарату було подано доповідну записку про проведення повторного автоматизованого розподілу клопотання, оскільки розгляд даного клопотання призначено на 03.07.2024 року, а слідчий суддя ОСОБА_7 відсутній на робочому місці, про що складено відповідний акт.

На підставі Розпорядження № 11 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 03.07.2024 року, виданого керівником апарату Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_10 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 366/1878/24.

Згідно Протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.07.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_5 .

Приписами статей 75, 76 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22 жовтня 2019 року (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу судді викладенні у статті 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35КПКУкраїни порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 35 КПК України, у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду має наслідком відповідальність, установлену законом.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, в тому числі видачі вироків, ухвал суду та виконавчих документів, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів вироків, ухвал суду та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним та юридичним особам, підготовки статистичних даних, визначається Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до підпункту 2.3.2 пункту 2.3 Розділу II Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015 (далі - Положення) передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 Розділу II Положення, не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли:

за два місяці до закінчення повноважень судді;

за чотирнадцять днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів);

за три робочих дні до початку відпустки, якщо її тривалість становить менше чотирнадцяти календарних днів;

у період відпустки судді;

за один робочий день до відрядження (за три робочі дні - якщо тривалість відрядження становить більше семи календарних днів) та в дні перебування судді у відрядженні;

під час тимчасової непрацездатності судді;

за один робочий день до направлення судді на навчання, підвищення кваліфікації, для участі у семінарських заняттях, діяльності органів суддівського самоврядування, Вищої ради юстиції тощо без відбуття у відрядження (за наявності наказу голови суду);

у дні перебування судді на навчанні, підвищенні кваліфікації, участі у семінарських заняттях, діяльності органів суддівського самоврядування, Вищої ради юстиції тощо без відбуття у відрядження (за наявності наказу голови суду);

у разі призначення судді членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - з моменту прийняття рішення про призначення;

в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, дні, у які не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, не враховуються при розрахунку коефіцієнту навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи.

Згідно із підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 Розділу II Положення про автоматизовану систему документообігу суду, автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Відповідно до підпункту 2.3.27 пункту 2.3 Розділу II Положення, у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

У разі коли в суді з об`єктивних підстав правосуддя здійснює один суддя, здійснення автоматизованого розподілу судових справ не буде порушенням вимог цього Положення.

Згідно із підпунктом 2.3.50 пункту 2.3 Розділу II, винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.

Електронний примірник такого розпорядження (додаток №7) вноситься до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після його підписання.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.07.2024 року матеріали клопотання розподілено судді ОСОБА_7 .

На підставі Розпорядження № 11 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 03.07.2024 року, виданого керівником апарату Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_10 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 366/1878/24. У своєму розпорядженні керівник апарату посилається на п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу та абзац 5 п. 2.3.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Іванківського районного суду Київської області, затвердженими Рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 від 17.03.2017 року (зі змінами), де передбаченого, що у разі настання обставин, які унеможливлюють участь слідчого судді у розгляді судової справи, що може мати наслідком порушення строку розгляду судової справи, передбаченого відповідним процесуальним законодавством, розподіл здійснюється між іншими слідчими суддями, а у випадку відсутності такої можливості - між запасними слідчими суддями, обраними зборами суддів

Згідно Протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 03.07.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_5 .

Як слідує з вищевикладеного, підставою на проведення повторного автоматичного визначення слідчого судді - є невихід слідчого судді ОСОБА_7 на роботу, що на думку суду, не є поважною причиною для здійснення повторного автоматичного визначення слідчого судді в порядку п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та абзацу 5 п. 2.3.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Іванківського районного суду Київської області, затвердженими Рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 від 17.03.2017 року (зі змінами).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно вимог ст. 1 Кодексу суддівської етики, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Статтею 8 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання представника власника майна ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000009 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відвести слідчого суддю Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_5 від розгляду справи № 366/1878/24.

Матеріали клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000009 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України передати до канцелярії для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2024 року

Суддя ОСОБА_1