Справа № 450/2757/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/402/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року у м. Львові колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

встановила:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 його перебування в установах попереднього ув"язнення, зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні 05.07.2022 р. працівниками правоохоронних органів до дня його звільнення у зв"язку із внесенням застави 12.07.2022 р.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов"язану з незаконним збутом психотропних речовин і наркотичних засобів, 03.07.2022 р. придбав у невстановлених органом досудового розслідування особи та місці в м.Львів, психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме амфетамін масою 6,9897 грама, який помістив у зіп-пакет, особливо небезпечний наркотичний засіб, зокрема канабіс вагою 15,4644 грама, який помістив у згорток із частини полімерного пакета, і особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) вагою 55,190 грама, яку помістив у зіп-пакет, які приховав за елементами салону транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов"язану з незаконним збутом психотропних речовин, 05.07.2022 р. придбав у невстановлених органом досудового розслідування особи та місці в м.Миколаїв Львівської області, психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме амфетамін який розфасував у 3 поліетиленові зіп-пакети масою 1,2250 грама, 0,1051 грама та 0,7138 грама, один полімерний пакет масою 0,4948 грама, один паперовий пакетик масою 0,1577 грама, складену грошову купюру номіналом 10 гривень масою 0,1437 грама, яку поклав у конверт.

Після цього, з метою реалізації вказаних психотропної речовини, особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини шляхом так званих "закладок", а саме сховку з подальшим його фотографуванням і визначенням координат місцезнаходження за допомогою мережі "Інтернет" та пересилання вказаних фотографій і координат клієнтам, обвинувачений ОСОБА_9 , тримаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме амфетамін який розфасував у 3 поліетиленові зіп-пакети масою 1,2250 грама, 0,1051 грама та 0,7138 грама, один полімерний пакет масою 0,4948 грама, один паперовий пакетик масою 0,1577 грама, складену грошову купюру номіналом 10 гривень масою 0,1437 грама, яку поклав у конверт, а також прихованих за елементами салону транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 психотропної речовини, обіг якої обмежено, а саме амфетамін масою 6,9897 грама, який помістив у зіп-пакет, особливо небезпечного наркотичного засобу, зокрема канабіс вагою 15,4644 грама, який помістив у згорток із частини полімерного пакета, і особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) вагою 55,190 грама, яку помістив у зіп-пакет, 05.07.2022 р. направився на вказаному автомобілі в АДРЕСА_1 , де був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах та особливо небезпечного наркотичного засобу, і ч.3 ст.307 КК України, зокрема незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі ст.284 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник покликається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, однак судом в порушення вимог ч.4 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання не роз`яснено право заявляти клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Окрім того, зазначає, що 05.07.2022 з 21.40 хв. до 22.00 год. слідчий ОСОБА_10 самостійно, без участі понятих та спеціаліста, без участі підозрюваного та відеофіксації здійснює відкриття запакованих спеціальних пакетів (№7156674, №7156672, №7172372, №7172371, №7156673, №7172370, №4486853, №7069578) та їх детальний огляд, про що складає відповідний протокол. В подальшому слідчий самостійно здійснює упакування відповідних речей та скеровує їх для проведення експертного дослідження, відповідно до яких в сцецпакетах виявлено психотропні речовини амфетамін в різних кількостях. Відтак, в сторони захисту наявний обґрунтований сумнів в тому, що для проведення експертних досліджень скеровано саме ті предмети, які були вилучені 05.07.2022 в ході огляду місця події та особистого обшуку ОСОБА_6 .

Також звертає увагу, що 07.07.2022 у внутрішньому дворі ВП №3 ЛРУП №2 на підставі ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області слідчим ОСОБА_10 за участі підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, спеціаліста, оперативних працівників та понятих проведено обшук автомобіля. Перед початком слідчої дії захисником підозрюваного зауважено, що автомобіль належним чином не опечатано, зокрема такий був відкритий і до нього не обмежений сторонній доступ. На думку захисника, опечатування автомобіля здійснено невстановленими особами і в неналежний спосіб протягнутий шнурок по периметру автомобіля і на його кінці наявна паперова бірка без підписів із поставленням печатки.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навівши аналогічні доводи у судовому засіданні, та просили таку задоволити.

Прокурор частково підтримав апеляційні доводи захисника та просив оскаржуване рішення скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримано.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим кодексом. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, тобто винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку.

Доводи наведенні в апеляційній скарзі з приводу того, що суд першої інстанції надав невідповідні висновки, викладені у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів є безпідставними.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання: свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Крім того, судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку дані, що містяться у: протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.07.2022 р.; протоколі огляду місця події від 05.07.2022 р. з відеозаписом; протоколі огляду предмету, речей від 05.07.2022 р. та постановами про визнання речових доказів від 05.07.2022 р.; ухвалі слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.07.2022 р.; ухвалі слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.07.2022 р.; протоколі обшуку житла, приміщення від 07.07.2022 р. з відеозаписом та фототаблицею, згідно яких обвинувачений ОСОБА_9 вказав місце приховування ним за елементами салону транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 згортка з невідомою речовиною рослинного походження, люльки для куріння із залишками невідомої речовини, згортків з невідомою речовиною; протоколі огляду предмету, речей від 07.07.2022 р. та постанові про визнання речових доказів від 07.07.2022 р.; ухвалі слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.07.2022 р.; ухвалі слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6391-НЗПРАП від 06.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6393-НЗПРАП від 06.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6443-НЗПРАП від 07.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6438-НЗПРАП від 07.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6417-НЗПРАП від 08.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6440-НЗПРАП від 08.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6721-НЗПРАП від 11.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6723-НЗПРАП від 11.07.2022 р.; висновком експерта №СЕ-19/109-22/6725-НЗПРАП від 11.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/6727-НЗПРАП від 11.07.2022 р.; висновку експерта №СЕ-19/109-22/7218-КТ від 25.08.2022 р. з додатками; протоколі огляду речового доказу від 20.08.2022 р.; постанові про визнання та приєднання речового доказу від 30.08.2022 р., а саме електронного носія формату DVD-R диску, зміст яких детально відтворено у вироку.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав належну оцінку сукупності доказів та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості наданих суду доказів були предметом розгляду суду першої інстанції, який не встановив підстав для визнання досліджених ним доказів недопустимими чи неналежними.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 31.08.2022р. (справа № 756/10060/17) оцінюючи докази на предмет допустимості відповідно до критеріїв, встановлених кримінальним процесуальним законом, суд виходить з обставин конкретної справи і також повинен вмотивувати своє рішення.

З протоколу затримання від 05.07.2022 та долученого до нього відео файлу вбачається, що 05.07.2022 слідчий СВ ВП №3 ЛРУП №2 ОСОБА_15 , за участі понятих, захисника та спеціаліста здійснив затримання та особистий обшук ОСОБА_6 , в ході якого спеціалістом було вилучено, оглянуто, сфотографовано та запаковано зіп пакет зі вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7156674); зіп пакет зі вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7156672); зіп пакет зі вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7172372); зіп пакет зі вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7172371); зіп пакет зі вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7156673); паперовий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору (поміщено в спец пакет №7172370); мобільний телефон марки Хуавей (поміщено в спец пакет №4486853); банківську карту банку Монобанк (поміщено в спец пакет №7069578). Описані спец пакети заклеєно спеціалістом та них проставлено підписи всіх учасників події.

З протоколу огляду предметів, речей від 05.07.2022 слідує, що слідчий ОСОБА_10 провів огляд даних спец пакетів.

З висновків експертів №СЕ-19/109-22/6438-НЗПРАП від 07.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6440-НЗПРАП від 08.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6391-НЗПРАП від 06.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6393-НЗПРАП від 06.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6417-НЗПРАП від 08.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6443-НЗПРАП від 07.07.2022 р., слідує, що запаковані спецпакети №7156674, №7156672, №7172372, №7172371, №7156673, №7172370, №4486853 отримані експертною установою без порушення цілісності їх упакування.

Таким чином, судом правильно встановлено, що слідчим не здійснювалось відкриття запакованих спец пакетів №№7156674, №7156672, №7172372, №7172371, №7156673, №7172370, №4486853.

Враховуючи наведене доводи сторони захисту, що слідчий розпаковував вказані спеціальні пакети є лише припущенням, оскільки в іншому випадку експерт склав би акт про неналежність наданих пакетів, що в свою чергу спростовує версію сторони захисту про можливу фальсифікацію порошкоподібної речовини, яку було направлено на дослідження.

Окрім того, з протоколу обшуку від 07.07.2022 та відеозапису вбачається, що під час обшуку 07.07.2022 р. транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 вилучено згорток із невідомою речовиною рослинного походження, які запаковано у спецпакет №7172351, люльку для куріння із залишками невідомої речовини, запаковано у спецпакет №7158096, згорток з невідомою речовиною у якому розміщено прозорий пакет, які запаковано у спецпакет №7172345, згорток з невідомою речовиною у якому є прозорий пакет, які запаковано у спецпакет №7172346.

Таким чином, під час обшуку автомобіля 07.07.2022 слідчим та спеціалістом здійснено вилучення, огляд та упакування всіх вилучених предметів у спеціальні пакети. Дані пакети були заклеєні і на них проставлені підписи усіх учасників події.

Висновками експертів №СЕ-19/109-22/6721-НЗПРАП від 11.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6723-НЗПРАП від 11.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6725-НЗПРАП від 11.07.2022 р., №СЕ-19/109-22/6727-НЗПРАП від 11.07.2022 р., встановлено, що запаковані спецпакети №7172351, №7158096, №7172345, №7172346 отримані експертною установою без порушення цілісності їх упакування.

Таким чином не заслуговують посилання сторони захисту, що слідчий розпаковував пакети №7172346, №7172345, №7158096, №71723521, оскільки доказом того, що пакети не розпечатувались є висновки експертиз у яких експерт вказує, що на експертизу поступили пакети, які опечатані належним чином.

Також з оглянутого відеозапису обшуку транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 від 07.07.2022 р. вбачається, що такий знаходиться на території ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області з адресою Львівська обл., м.Пустомити, вул.Шевченка, 1, та є зачинений та опечатаний. З паперового пакета, який був герметично запакований та опечатаний при всіх учасниках слідчої дії вийнято слідчим ключ запалювання до автомобіля та відчинено його.

На переконання колегії суддів, суддя прийшов до правильного висновку, що відсутність відповідного процесуального документа щодо належного упакування (опечатування) транспортного засобу марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 не може слугувати єдиною самостійною підставою для визнання письмових доказів, зокрема протоколу від 07.07.2022 р., недопустимими.

При цьому, варто зауважити, що з відеозапису обшуку від 07.07.2022 слідує, що саме обвинувачений ОСОБА_6 показав добровільно де в машині знаходилися вилучені предмети.

Також не знайшли свого підтвердження доводи захисника ОСОБА_7 щодо транспортування автомобіля марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 на територію ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області з адресою Львівська обл., м.Пустомити, вул.Шевченка, 1, працівниками поліції, оскільки з матеріалів справи вбачається, що свідок ОСОБА_13 зазначив, що автомобіль був доставлений на територію відділу поліції саме ОСОБА_16 .

При цьому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що розбіжності в часі фактичного затримання особи ОСОБА_6 05.07.2022 р. о 17 год. 11 хв., оформлення протоколу затримання 05.07.2022 р. о 19 год. 35 хв., протоколу огляду місця події від 05.07.2022 р. з 20 год. 18 хв. по 20 год. 23 хв., допиту свідка ОСОБА_16 05.07.2022 р. з 18 год. 29 хв. по 19 год 30 хв., допиту свідка ОСОБА_17 05.07.2022 р. з 19 год. 00 хв. по 19 год. 46 хв., повідомлення працівником поліції за телефоном 102 05.07.2022 р. з 17 год. 11 хв. по 17 год. 13 хв., не можуть бути свідченням приховуванням та спотворенням обставин кримінального правопорушення, штучного створення доказів, транспортування автомобіля марки "Renault" моделі "Kangoo" номерний знак НОМЕР_1 працівниками поліції, який міг бути доставлений на територію ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області з адресою Львівська обл., м.Пустомити, вул.Шевченка, 1, особою ОСОБА_6 , що використовував такий з метою вчинення кримінальних правопорушень.

Також, слід зауважити, що з жодними скаргами по факту шантажу чи підкидання наркотиків працівниками поліції, обвинувачений чи захисник ні на досудовому розслідуванні, ні під час судового розгляду справи не зверталися.

Що стосується доводів скарги захисника про порушенням судом першої інстанції вимог ч. 4 ст. 315 КПК України, апеляційний суд зазначає таке.

Так з журналу та технічного запису підготовчого судового засідання, яке відбулося 19.10.2022 слідує, що підготовче судове засідання було проведено за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_18 , й після виконання зазначених у статтях 342 та 343 КПК України, головуючим суддею було оголошено склад суду, роз`яснено учасникам судового провадження право відводу, та з`ясовано чи ознайомлений обвинувачений зі своїми правами та обов`язками та чи такі йому зрозумілі, розглянуто клопотання прокурора.

Частинами 1, 2 статті 31 КПК України передбачено кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті. Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Водночас ч. 4 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Дійсно з вищезазначеного технічного запису видно, що головуючим суддею не було роз`яснено обвинуваченому право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що кримінальне провадження в суді першої інстанції у складі трьох суддів здійснюється лише за клопотанням обвинуваченого, що є його правом, а не обов`язком суду.

В той же час, ні обвинуваченим, ні його захисником не було висловлено жодних заперечень з приводу розгляду кримінального провадження у зазначеному складі суду, а саме одноособово суддею ОСОБА_1 , не було висловлено таких заперечень стороною захисту і протягом всього судового розгляду судом першої інстанції, права на, що вони позбавлені не були, й захисник не зазначає в свої апеляційній скарзі, яким чином вказані порушення, призвели до неповноти судового розгляду.

Водночас, в постанові ККС ВС від 06 грудня 2021 року (справа № 756/4855/17 провадження № 51-7121км18) Суд зазначив що, якщо учасник кримінального провадження має сумніви в неупередженості складу суду чи окремого судді, він має заявити про це перед початком судового розгляду або принаймні як тільки йому стали відомі відповідні обставини. Сторона не повинна притримувати цей аргумент виключно в цілях подальшого оскарження судового рішення, якщо воно не влаштує такого учасника, та можливості домогтися нового розгляду справи (наприклад, для того, щоб у такий спосіб затягнути розгляд кримінального провадження в цілому).

Крім того істотним є не будь-яке, а таке порушення вимог КПК України, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ст. 412 КПК України).

Суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення КПК України не є достатньою підставою для скасування вироку суду, оскільки такі не перешкодили та не могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В той же час, захисником ні в апеляційній скарзі ні під час судового засідання в суді апеляційної інстанції не заявлялись клопотання про повторне дослідження доказів у провадженні, що додатково свідчить про те, що колегіальний розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 не був ціллю сторони захисту.

Також, слід зазначити, що обвинувачений в суді першої інстанції отримав пам`ятку про права та обов`язки про що свідчить його розписка, яка знаходиться в матеріалах справи та його інтереси представляв професійний захисник.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що всупереч апеляційним доводам захисника, суд першої інстанції, покликавшись на безпосередньо досліджені докази, відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

За наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: