СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1/759/7/24 ун. № 757/9285/14-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку КПК України (1961 року) з урахуванням положень п. 11 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України (2012 року) у межах кримінального провадження за обвинувальним висновком від 29 вересня 2011 року (кримінальна справа № 47-1401) стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, українець, гр-н України, освіта вища, одружений, колишній начальник управління Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держкомзему у Київській області, колишній державний службовець 3 рангу 5 категорії, не працює, пенсіонер, заслужений працівник промисловості України, нагороджений орденами за заслуги ІІ та ІІІ ступеня, почесною грамотою Верховної Ради України, подяками Президента України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року, тобто до змін, внесених Законом № 3207-VІ від 07 квітня 2011 року), -

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із перебігом строку давності, тобто на підставі ст. 49 КК України,

сторони: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Дана справа 27 жовтня 2022 року надійшла для нового судового розгляду в суді першої інстанції на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року, якою було скасовано ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

У зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в межах іншого судового провадження у період часу з 17 листопада 2022 року до 18 жовтня 2023 року - процесуальні дії у вказаний період часу в межах даної справи не вчинялися.

Під час судового засідання обвинувачений, якого підтримав захисник, заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи його тим, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минули 10 років, а згідно із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, на момент подання клопотання визнається тяжким злочином, відтак, оскільки інкриміновані події мали місце у 2011 році, строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув. Як на правову підставу для задоволення поданого клопотання обвинувачений послався на положення п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Прокурор, оспорюючи у даному випадку факт перебігу строку давності, просив суд відмовити в задоволенні вказаного клопотання обвинуваченого.

Заслухавши сторін провадження, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, дійсно, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років, а згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону станом на момент подання обвинуваченим клопотання) є тяжким злочином.

Разом з тим, відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_3 обвинувачується в одержанні у травні 2011 року хабара в особливо великому розмірі (90 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складало 717 300 грн. та у 500 і більше разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян). Тому, вказані дії ОСОБА_3 саме за ознакою одержання хабара в особливо великому розмірі були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), яка була чинною на момент вчинення інкримінованих йому дій.

Законом № 3207-VI від 07 квітня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційні правопорушення» ст. 368 КК України викладена в новій редакції. За нею відповідальність за одержання хабара в особливо великому розмірі передбачена вже ч. 4. При цьому санкція ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07 квітня 2011 року) залишилася ідентичною санкції ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) - позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Таким чином, керуючись вимогами ст. ст. 4 та 5 КК України щодо дії закону в часі, суд, вирішуючи питання давності кримінальної відповідальності, застосовує положення ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), саме за якою і були кваліфіковані дії обвинуваченого, а не ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07 квітня 2011 року та в подальших редакціях з урахуванням внесених змін станом на даний час), яка у даному випадку не має зворотної дії.

Не мають зворотної дії у даному випадку й інші положення ст. 368 КК України, якими традиційно передбачено відповідальність за одержання хабара (неправомірної вигоди) в особливо великому розмірі та які були запроваджені законами: № 221-VII від 18.04.2013; № 222-VII від 18.04.2013; № 1261-VII від 13.05.2014; № 1698-VII від 14.10.2014; № 770-VIII від 10.11.2015; № 889-VIII від 10.12.2015; № 2617-VIII від 22.11.2018; № 263-IX від 31.10.2019; № 720-IX від 17.06.2020; № 1888-IX від 17.11.2021.

Отже, діяння, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_3, містить ознаки особливо тяжкого злочину (ч. 3 ст. 368 КК в редакції Закону № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), за який передбачене покарання більш суворе, ніж позбавлення волі строком на десять років, і з моменту вчинення якого не минуло п`ятнадцять років, як того вимагає п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України. Посилання при цьому на правила п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України є помилковими, оскільки вони не поширюються на випадки вчинення особою особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України) умови не дотримано, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11-1, 282 КПК України (1961 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із перебігом строку давності - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1