Справа № 738/1040/24
№ провадження 1-кп/738/90/2024
УХВАЛА

іменем України

12 червня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2023 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ліски Менського району Чернігівської області, громадянство України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 17 лютого 2012 року вироком Менського районного суду за частиною першою статті 121 КК України до п`яти років позбавлення волі; на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; 24 жовтня 2014 року вироком Менського районного суду за частиною першою статті 185, частиною другою статті 185, статтею 70, статтею 71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі,

який у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_2 ,
потерпілоїОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
законного представникаОСОБА_7 ,
особи, стосовно якої подане клопотання ОСОБА_3 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

10 травня 2024 року клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_3 надійшов до Менського районного суду Чернігівської області з Корюківської окружної прокуратури (арк. с. 1).

13 травня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання (арк. с. 20).

31 травня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення судового розгляду (арк. с. 39).

2.Суть питання, що вирішується ухвалою.

Ухвалою вирішується клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

3.Виклад позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпіла, захисник, законний представник, особа, відносно якої подане клопотання не заперечували щодо клопотання прокурора.

4. Встановлені судом обставини.

4.1. Обставини вчинення суспільно небезпечного діяння у стані неосудності з ознаками кримінального правопорушення, які визнані судом доведеними.

ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, за таких обставин.

12 грудня 2023 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, зумовлених конфліктом із своєю матір`ю - ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, тобто не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними внаслідок хронічного психічного захворювання - параноїчної шизофренії, наніс їй не менше трьох ударів дерев`яною палицею по всім частинам тіла, заподіявши останній тяжкі тілесні ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є близькими родичами та членами сім`ї сином та матір`ю. Відповідно до статтей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_3 вчинив дії, з ознаками домашнього насильства у формі фізичного насильства у виді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Суспільно небезпечне діяння, яке вчинив ОСОБА_3 у стані неосудності, має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, а саме: ознаки заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

4.2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин щодо вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння у стані неосудності з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

4.2.2. Пояснення особи, відносно якої подане клопотання.

ОСОБА_3 надав показання про те, що ОСОБА_5 є його матір`ю, не заперечував, що заподіяв своїй матері ОСОБА_5 тілесні ушкодження. 12 грудня 2023 року в обідній час у себе вдома взяв палку (держак із сапи, довжиною близько 70 см), з якою прийшов до матері додому. Побачив її у будинку із цибулею та ножем в руках. Попросив, щоб вона прибрала від нього пристрій мікрофон, який заважає йому жити. Просив у матері телефон та гроші. Наносив матері удари палицею: по руці - 2 удари; по плечу - 1 удар. Потім матір вона вибігла з будинку і побігла до сусідки. Вважає, що у ньому встановлений пристрій, через який він чує голоси, цей пристрій підключений до мобільного телефону матері.

4.2.3. Показання потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 надала показання про те, що 12 грудня 2023 року вона була вдома, побачила через вікно, що до будинку йде її син ОСОБА_3 з палицею в руках. Хотіла вийти з будинку, але син її заштовхав до будинку і почав бити палицею по спині наніс 4-5 ударів. Питав: «Де гроші, телефон?». Хотіла заховатися у будинку, але син продовжував наносити удари палкою. Коли перебувала у кімнаті, то наніс 3-4 удари. Відчула різкий сильний біль, схилялася на ліжко. Син сказав: «Оце тобі за дзвінки». Вибігла з будинку, син йшов за нею. Усього син наніс їй близько 10-14 ударів. Просила допомоги у перехожих. Син йшов за нею з палицею в руках і погрожував: «Я тебе все рівно знайду». На вулиці побачила ОСОБА_8 , якій сказала, що побив син. Пішла до будинку сусідки ОСОБА_9 , де втратила свідомість. Перебувала на лікуванні у медичному закладі, де їй прооперували. видалили селезінку. Син ОСОБА_3 неодноразово заподіював їй тілесні ушкодження, до поліції не зверталася, помічала інколи дивну поведінку сина. Останній час син проявляв відносно неї агресивну поведінку.

4.2.4. Показання свідків.

Свідок ОСОБА_10 надала пояснення про те, що проживає по сусідству із ОСОБА_5 , ОСОБА_3 знає наглядно. 12 грудня 2023 року близько 12 години до неї додому прийшла ОСОБА_5 та повідомила, що її побив син палкою, сказала: «Болить живіт» та втратила свідомість. Вона ( ОСОБА_10 ) викликала швидку допомогу та поліцію.

Свідок ОСОБА_8 надала пояснення про те, що сім`ю Калюжних знає близько 30 років. 12 грудня 2023 року близько 12 години побачила ОСОБА_3 , який йшов додому до своєї матері з палицею та був агресивно налаштований. Через декілька хвилин побачила, що ОСОБА_5 вийшла з будинку та висловлювала скарги, що її побив син ОСОБА_11 . Дала ОСОБА_5 мобільний телефон і та зателефонувала невістці ОСОБА_12 . За ОСОБА_5 з будинку вийшов ОСОБА_3 у збудженому стані. ОСОБА_5 кричала: « ОСОБА_13 , допоможіть, мене побив син по спині, по ногах, бо просив гроші» та трималася за бік.

4.2.5. Документи, висновки експертів, зібрані органом досудового розслідування та надані прокурором.

12 грудня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до начальника Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій просила притягнути до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_3 , який 12 грудня 2023 року в обідній час за місцем її проживання наніс їй палицею не менше 10 разів по тулубу, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження (арк. с. 45).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_5 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, а саме про спричинення 12 грудня 2023 року ОСОБА_3 , тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (травматичний розрив селезінки) що підтверджується Витягом з ЄРДР (арк. с. 41).

Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12 грудня 2023 року, оперуповноважений СКП Корюківського РВП ОСОБА_14 прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про заподіяння їй тілесних ушкоджень (арк. с. 46).

13 грудня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_15 із заявою про залучення до провадження як потерпілої (арк. с. 47).

У Протоколі огляду місця події від 12 грудня 2023 року зафіксовано здійснення огляду будинку по АДРЕСА_2 , де були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_5 . Під час огляду місця події в кімнаті будинку було виявлено та вилучено сліди рук (арк. с. 50-53).

Згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12 грудня 2023 року, ОСОБА_3 затриманий 12 грудня 2023 року о 18 годині 20 хвилин в селі Майське Корюківського району Чернігівської області. Під час обшуку затриманої особи виявлено та вилучено: дерев`яну палицю довжиною 1,6 м. (арк. с. 54-58).

Згідно із повідомлення КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської міської ради № 03-09/957 від 13 грудня 2023 року, ОСОБА_5 з 12 грудня 2023 року знаходиться на лікуванні в відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії КНП «Корюківська ЦРЛ» з діагнозом травматичний розрив селезінки, 12 грудня 2023 року виконане оперативне лікування лапороскопія, спленектомія (арк. с. 59).

13 грудня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України (арк. с. 64-66).

Згідно із ухвалами слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року, 07 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року, 24 квітня 2024 року, до ОСОБА_3 застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2024 року (арк. с. 72-74, 144-146, 166-168, 183-186).

Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13 грудня 2023 року, ОСОБА_8 впізнала за зовнішніми ознаками дерев`яну палицю під № 4, якою ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 (арк. с. 75-78).

Згідно із постановою про визнання речовим доказом від 13 грудня 2023 року: сліди рук, вилучених під час ОМП від 12 грудня 2023 року, визнані речовими доказами та залишені на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0000020 від 12 грудня 2023 року; дерев`яна палиця, вилучена під час обшуку у затриманої особи - визнана речовим доказом та залишена на зберігання в кімнаті ВП АДРЕСА_3 (арк. с. 79).

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 02 січня 2024 року, з метою перевірки і уточнення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, був проведений слідчий експеримент з участю потерпілої ОСОБА_5 . ОСОБА_5 показала: місце у будинку, де їй ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження; розташування її та ОСОБА_3 під час нанесення тілесних ушкоджень та механізм нанесення ударів (арк. с. 82-83, 86).

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2023 року, з метою перевірки і уточнення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, був проведений слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_10 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_10 повідомила, що 12 грудня 2023 року близько 14 години ОСОБА_5 повідомила, що її побив син ОСОБА_3 , потім ОСОБА_5 зблідла і втратила свідомість (арк. с. 88-90, 93).

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2023 року, з метою перевірки і уточнення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, був проведений слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_8 , зокрема, ОСОБА_8 повідомила, що 12 грудня 2023 року близько 13 години бачила ОСОБА_3 , який з палицю в руці йшов у напрямку до будинку, де проживає його матір ОСОБА_5 . Згодом почула крик ОСОБА_5 про допомогу, а її син йшов слідом за нею, тримаючи палицю у руці. Підійшовши до ОСОБА_5 , та повідомила, що її сильно побив син, плакала від болю. Тоді ОСОБА_8 із свого телефону зателефонувала невістці ОСОБА_5 та повідомила про побиття (арк. с. 94-96, 99).

З Протоколу проведення слідчого експерименту від 04 січня 2024 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, був проведений слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_3 , зокрема, ОСОБА_3 показав: місце у будинку, де наносив матері удари палицею, вказав, що ненависть до матері триває з дитинства, раніше неодноразово заподіював матері тілесні ушкодження, одного разу відбив нирку. Коли наносив удари, то говорив матері, щоб та віддала телефон, так як вважає, що вона через телефон передає сигнали, які впливають на нього (арк. с. 101-102, 105).

У висновку експерта № 14 від 24 січня 2024 року зазначено, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, яка супроводжується розривом селезінки та внутрішньої кровотечі, що могла утворитись від дії тупих предметів (предмету) в тому числі 12 грудня 2023 року та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення; для утворення даних тілесних ушкоджень потерпілої достатньо одного травматичного впливу тупих предметів по типу удару в ділянку живота зліва; дані тілесні ушкодження потерпілої не могли утворитись внаслідок одномоментного падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню (арк. с. 109-112).

Згідно із протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 15 січня 2024 року, встановлено, що під час розмови особи на ім`я ОСОБА_16 з ОСОБА_3 , останній повідомив, що заподіяв матері тілесні ушкодження палкою (арк. с. 119-121).

У висновках судово-психіатричного експерта № 15 та № 16 від 11 січня 2024 року зазначено, що ОСОБА_3 виявляє розлади психічної діяльності у вигляді слухових обманів сприйняття компенсуючого та імперативного змісту з параноїчною симптоматикою, що могли визначати його поводження в період часу до якого відноситься правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; розлади психіки потребують клінічного визначення (підтвердження або спростування), необхідне динамічне спостереження за підекспертним в умовах спеціалізованого стаціонару, із залученням параклінічних (експериментально-психологічного, електроенцефалографічного та інших) методів дослідження, в тому числі і в динаміці. У висновку експерта вказано, за доцільне проведення відносно ОСОБА_3 стаціонарної судово-психіатричної експертизи (арк. с. 124-127, 129-133).

28 лютого 2024 року Калюжному повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 13 грудня 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України (арк. с. 150-152).

Згідно із ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2024 року, підозрюваного ОСОБА_3 направлено до КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (арк. с. 174-176).

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 44 від 17 квітня 2024 року, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період інкримінованих дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням параноїчною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру поміщення до спеціалізованого психіатричного закладу для надання стаціонарної психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно небезпечних діянь; ОСОБА_3 не може адекватно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати про них вірні показання; у ОСОБА_3 не виявлено ознак алкогольної чи наркотичної залежності, у зв`язку з чим, він не потребує відповідного лікування (арк. с. 190-193).

Згідно із ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2024 року, змінено ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що включають його небезпечну поведінку; поміщено ОСОБА_3 до психіатричного закладу в умовах, що включають його небезпечну поведінку особи, а саме до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради; визначено 13 червня 2024 року датою закінчення строку дії ухвали (арк. с. 203-205).

5. Висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

З метою вирішення зазначених питань, суд допитав потерпілу, свідків, дослідив докази, які надав прокурор.

Відповідно до частини другої статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до статті 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

За змістом частини другої статті 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з частиною першою статті 94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, передбачений частиною п`ятою статті 94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

У пункті 15 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. При цьому в ухвалі суду не треба наводити конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Суд дійшов висновку, визнати доведеним, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що підтверджується показаннями потерпілої, свідків, відомостями з протоколів проведення слідчого експерименту з участю потерпілої та свідків, висновком судової медичної експертизи щодо характеру тілесних ушкоджень у потерпілої. ОСОБА_3 під час вчинення суспільно небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, що є підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

При визначенні ОСОБА_3 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останнього, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки тяжкого злочину та дійшов висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку продовжити до набрання ухвалою законної сили.

7.Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.

Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України, зокрема, речові докази:

- сліди папілярних узорів, які запаковані до спеціального пакету Національної поліції України № WAR 1006807 зберігати в матеріалах кримінального провадження в Корюківській окружній прокуратурі;

- дерев`яну палицю, яка знаходяться в кімнаті речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області знищити (арк. с. 79).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 369-372, 503, 512, 513, 516 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, стосовно ОСОБА_3 продовжити до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази: сліди папілярних узорів, які запаковані до спеціального пакету Національної поліції України № WAR 1006807 зберігати в матеріалах кримінального провадження в Корюківській окружній прокуратурі; дерев`яну палицю, яка знаходяться в кімнаті речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області знищити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу суду не скасовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1