Справа № 357/5047/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції:

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Окрім цього, засуджений зазначив, що не має змоги працювати за станом здоров`я.

Прокурор та представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (далі - ДУ «БВК (№ 35)» заперечували проти задоволення клопотання засудженого. Представник ДУ «БВК (№ 35)» підтримав висновок щодо ступеня виправлення засудженого та зазначив, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника ДУ «БВК (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, оглянувши особову справу засудженого, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КК України, Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 20.11.2019 за ч.2 ст.194 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 02.11.2020, станом на 01.05.2024 фактично відбутий строк покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення СПС № 15 відділу СВПР ОСОБА_6 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «БВК (№ 35)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо. Під наглядом адміністрації дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Порушень вимог порядку відбування покарання не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

На підприємстві установи не працевлаштований, до праці ставиться байдуже, ініціативи не проявляє.

Підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості, не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, однак з метою поблажливого ставлення до нього. Загалом є скритним, хитрим та підступним.

Виконує роботи із самообслуговування та благоустрою в установі, однак лише з метою їх фактичного відбуття у відповідності до графіку.

Не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не проявляє ініціативи та зацікавленості, не бере участі у реалізації програм диференційованого впливу на засуджених, роботі самодіяльних організацій.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має одне заохочення 12.01.2023 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, стягнень не має.

Окрім цього, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінено як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до довідки від 29.04.2024 № 115 про прибутки засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований з березня 2023 року по липень 2023 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий: 01.12.1998 Залізничним райсудом м.Києва за ч.2 ст.140, ст.46-1 КК України (1960) до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 04.11.2002 Солом`янським районним судом м.Києва за ч. 5 ст.185, ст.ст. 69,75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з випробовуванням 2 роки; 06.06.2003 Броварським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 5 місяців, звільнений 09.04.2007 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 7 днів на підставі ст.81 КК України; 25.01.2008 Конотопським місцевим судом Сумської області за ч.1 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді арешту строком 2 місяці 15 днів, звільнений 05.02.2008 по відбуттю строку покарання; 06.03.2009 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вид обмеження волі строком 2 роки, звільнений із зали суду; 21.01.2011 Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 16.05.2012 Солом`янським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці, звільнений 07.11.2013 на підставі ст.84 КК України.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.194 КК України, суд враховує, що останній за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» має одне заохочення, стягнень не має, непрацевлаштований.

Таким чином, суд дійшов висновку, що протягом останнього часу у поведінці засудженого хоча і відбулися позитивні зміни, водночас заохочення, яке застосоване до засудженого ОСОБА_5 12.01.2023, є одноразовим та не носить систематичний характер. На теперішній час засуджений ОСОБА_5 своїми діями намагається стати на шлях виправлення, не допускаючи при цьому порушень. Разом з тим, за глибоким переконанням суду, за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, є передчасним вважати, що засуджений дійсно досяг виправлення. При цьому, суд враховує, що посилаючись на неможливість працевлаштуватись за станом здоров`я, засуджений не надав суду відомостей щодо стану здоров`я та наявності будь-яких захворювань.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_5 в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 07.05.2024 о 17 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1