Справа №760/9424/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в м. Києві матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000300 від 28.12.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000300 від 28.12.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000300 від 28.12.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час особи шляхом підробки документів на право власності та внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заволоділи правом власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 110 кв.м. по АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м. Києва, чим завдали шкоди в особливо великих розмірах.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, установлено, що 11.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийнято рішення №59776441, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок загальною площею 110 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису 43432092).

Реєстрацію проведено на підставі: довідка, серія та номер: ПБ-2021 №1301, виданий 22.07.2021, видавник: КП «КМП БТІ»; технічного паспорту від 09.08.2021 №ТІ01:6658-1892-1022-3955, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА» довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 №504, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 №399, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА».

Водночас, будь-які відомості, а саме: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, інформацію, що вказаний житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав в матеріалах реєстраційної справи відсутні.

У подальшому 15.11.2021 приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_5 прийнято рішення №61599068 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на вищевказаний об`єкт нерухомого майна (номер запису 45053426).

Реєстрацію проведено на підставі договору купівлі-продажу №2271 укладеного 15.11.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; висновок щодо технічної можливості переведення об`єкта нерухомого майна, серія та номер 0532/2021 від 03.12.2021, видавник ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА» технічний паспорт серія та паспорт від 03.12.2021 №ТІ01:0680-8719-1976-5110, виданих ЄДЕССБ.

13.01.2022 приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №62826625, яким об`єкт нерухомого майна житловий будинок, садибного типу, змінено на нежитлову будівлю загальною площею 110 кв.м.

20.01.2022 приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_8 прийнято рішення №62949785 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «СІТІ ХАБ» на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 110 кв.м. (номер запису 46252461).

Реєстрацію проведено на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 17.01.2022 №85, 86 про передачу від ОСОБА_6 до ТОВ «СІТІ ХАБ».

Таким чином, реєстрація права власності на житловий будинок загальною площею 110 кв.м. по АДРЕСА_1 з наданням державним органам документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману, не може свідчити про правомірне набуття особою майна у власність.

Постановою про визнання предметів в якості речових доказів дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні вищезазначену житлову будівлю визнано речовим доказом.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 110 кв.м. по АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення, тому з метою її збереження як речового доказу має бути накладено арешт.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, прокурором не наведено обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, не зазначено, які саме ознаки речових доказів містить вказане майно, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання прокурора не містить.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1