Справа № 615/1494/23
Провадження № 1-кс/615/301/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Валки

Слідчий суддя Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000217 від 05.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 09.08.2023 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на тимчасово вилучене 04.08.2023 в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості на а/д Київ-Харків-Довжанський поблизу с. Сніжків Богодухівського (Валківського) району Харківської області майно, а саме автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, мопед Honda червоного кольору.

03.07.2024 року до суду надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000217 від 05.08.2023 року, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від автомобіля, у зв`язку із прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Представник заявника в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив суд розглянути клопотання без його участі.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, пояснила, що кримінальне провадження закрито, процесуальна потреба в арешті майна відсутня.

З доданих до клопотання копій документів, а також наданих слідчим в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, судом з`ясовано, що постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28.06.2024 року кримінальне провадження №0000217 від 05.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження не вирішувалось.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходила ОП ККС ВС щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК у постанові від 15.04.2024 року по справі № 554/2506/22.

У цій справі кримінальне провадження закрив слідчий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 09.08.2023 року про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на тимчасово вилученого 04.08.2023 в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості на а/д Київ-Харків-Довжанський поблизу с. Сніжків Богодухівського (Валківського) району Харківської області майно, а саме автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від автомобіля, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене процесуальні підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про скасування арешту майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 372, КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000217 від 05.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1