Справа№ 702/67/24
Провадження№ 1-в/702/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище клопотання Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, для відбування призначеного покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

фахівець районного сектору з питань пробації ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Фахівець Уманського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи це тим, що згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно зі ст.75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом призначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

07.05.2024 під час першого візиту до Уманського PC №2 з питань пробації із засудженим ОСОБА_3 відповідно до п. 6 та п. 7 розділу 2 глави IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 272/5 від 29.01.2019 (далі - Порядок), було проведено бесіду, під час якої роз`яснено порядок i умови відбування іспитового строку та здійснення за ним нагляду, відповідальність за ix невиконання, права й обов`язки засудженої особи, а також негативні наслідки у разі скоєння кримінального правопорушення під час іспитового строку. За результатами вищевказаної бесіди, ОСОБА_7 надав підписку встановленої форми та у нього відібрані детальні пояснення.

Цього ж дня, врахувавши історії правопорушень, відповідно до п.1 та п. 2 розділу 2 глави IX Порядку винесена постанова, згідно з якою ОСОБА_3 днем явки на реєстрацію встановлено перший та третій понеділок кожного місяця. Постанова до відома засудженого доведена під підпис.

Фахівець Уманського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області стверджує, що перебуваючи на обліку засуджений неодноразово порушував покладені на нього судом обов`язки та ухилявся від явки на реєстрацію у встановлені для нього дні. Так, через неявку на реєстрацію 20.05.2024 у ОСОБА_3 відібрані пояснення та винесене письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням i направлення для відбування призначеного покарання, а також збільшено дні явки на реєстрацію, а саме - перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця.

Після винесеного письмового попередження засуджений ОСОБА_3 належних висновків не зробив і 27.05.2024 не з`явився на реєстрацію до Сектору з питань пробації без документального підтвердження поважностi причини своєї неявки, заздалегідь знаючи та ігноруючи необхідність надання відповідних документів, чим порушив встановлений судом обов`язок. Як пояснив ОСОБА_3 , причиною його неявки було те, що він весь цей день з зловживав спиртними напоями.

Крім цього, засуджений 17.05.2024 та 17.06.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 176, 177 КУпАП .

Під час чергової явки 08.07 2024 у ОСОБА_3 відібрано детальне пояснення та повторно доведені до відома обов`язки, покладені на нього судом, роз`яснений порядок i умови відбування іспитового строку, права й обов`язки засудженого.

Вважаючи, що засуджений ОСОБА_3 ігнорує виконання вироку суду та обов`язків, покладених на нього судом, намагається уникати контролю за його поведінкою органом пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення в період іспитового отроку, у зв`язку з цим просить суд скасувати звільнення від призначеного покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_3 у місця позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримав і просив його задовольнити, направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання, скасувавши іспитовий строк.

Фахівець Уманського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_9 також клопотання підтримала повністю і просила його задовольнити, доповнила матеріали особової справи листом реєстрації про явку засудженого до органу пробації 15.07.2024.

Засуджений ОСОБА_3 просив не позбавляти його волі та надати йому шанс на виправлення без направлення у місця відбування покарання, відмовити у задоволенні клопотання, запевняє, що більше не буде порушувати умови звільнення від покарання з випробуванням.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , представника служби пробації ОСОБА_10 , думку прокурора ОСОБА_8 , проаналізувавши матеріали клопотання, доданих до нього документів та матеріали особової справи суд приходить до такого висновку.

Суд встановив, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.03.2024 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, до 5-ти років позбавлення волі. Згідно зі ст.75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом призначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 26.04.2024 і прийнятий на виконання 03.05.2024 (а.о.с. 2-4).

На облік органом пробаціїї ОСОБА_3 взятий 03.05.2024 (а.о.с.6).

Відповідно до матеріалів особової справи №12/2024 р. 07.05.2024 засудженому встановлені дні явки на реєстрацію (реєстрації) перший та третій понеділок кожного місяця (а.о.с.21)

З мотивів неявки на реєстрацію 20.05.2024, ОСОБА_3 23.05.2024 призначені дні явки у перший, другий, третій та четвертий понеділки кожного місяця (а.о.с.30).

23.05.2024 ОСОБА_3 винесене попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с.29).

27.05.2024 засуджений на реєстрацію не з`явився, але 03.06.2024, 10.06.2024, 17.06.2024, 24.06.2024, 01.07.2024, 08.07.2024 та 15.07.2024 покладений на нього обов`язок виконав і на реєстрацію прибув (а.о.с.31).

17.05.2024 та 17.06.2024 засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 176, 177 КУпАП і був підданий стягненню у вигляді штрафу, що підтверджують приєднані до особової справи копії постанов серії НОМЕР_1 від 17.05.2024 та серії НОМЕР_2 від 07.06.2024 (а.о.с.51-52).

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ч. 1ст. 539 КПК України).

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 166 КВК України у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюсту від 29.01.2019 №272/5 систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Вирішуючи клопотання про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання призначеного за вироком суду, суд враховує, що до міської ради скарги, заяви та компрометуючі матеріали, повідомлення про порушення засудженим громадського порядку не надходили (а.о.с.23); притягнення за однотипні правопорушення системного характеру не мають, наведені у клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання обставини не є системними і не можуть бути безумовним свідченням небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для його направлення для реального відбування покарання.

Згідно зі статтею 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Незважаючи на вчинення засудженим ОСОБА_3 двох адміністративних правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, поведінку засудженого у цій справі не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а в матеріалах справи відсутні докази, які поза розумним сумнівом підтверджують небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказують на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для його відбування згідно з вироком.

Приймаючи до уваги вище зазначене, а також те, що дії та поведінка засудженого не несуть загрози для суспільства і наразі потреби в його ізоляції від суспільства немає, керуючись ч.2 ст.78 КК України, п.8 ч.1 ст.537, ст. 539 КПК України, ст.166 КВК України, Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 р. за № 120/33091, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання фахівця Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , для відбування покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26 березня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_12