печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка викладена іноземною (російською) мовою.

Дослідивши скаргу, вважаю за необхідне повернути її заявнику, виходячи з такого.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, згідно до статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема, мова, якою здійснюється кримінальне провадження (пункт 22).

Відповідно до частини першої статті 29 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

З матеріалів скарги ОСОБА_2 вбачається, що остання викладена російською мовою та без дотримання загальних вимог до мови документа.

В ухвалах Верховного Суду від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/6286/17, від 29 жовтня 2020 року у справі №815/1958/16 та від 07 грудня 2020 року у справі №138/132/20 викладена правова позиція про те, що процесуальні документи, які подаються до суду мають бути подані лише державною мовою.

Слідчий суддя звертає увагу на неприпустимість звернення до суду з процесуальними документами (клопотаннями, заявами, скаргами) на будь-якій з іноземних мов (китайська, японська, арабській, французька, російська, суахілі тощо) без подання їх перекладу державною мовою. Це ж стосується і додатків до процесуальних документів, що подаються сторонами.

Дотримання учасниками кримінального провадження вимог до мови, якою здійснюється кримінальне провадження, що включає необхідність подання процесуальних документів (заяв, клопотань, скарг) державною мовою, є однією з загальних засад кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

При цьому, слід зазначити, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Разом з тим, хоча, згідно статті 29 КПК України, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право користуватись послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Окрім того, загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет (Постанова ККС ВС у справі № 264/6844/20 провадження № 51-572км21), отож вимоги до скарги, як документу передбачають також ї її виклад у прохальній, а не в наказовій формі.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК.

Відтак, враховуючи, що скаржником не дотримано наведене вище та вимоги пункту 22 частини першої статті 7 КПК України щодо мови здійснення кримінального провадження, а саме подання скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування державною мовою, з урахуванням частини шостої статті 9 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що загалом текст скарги викладений не зрозуміло, а тому ОСОБА_2 необхідно в подальшому викладати обставини чітко, з метою належного розгляду скарги та встановлення прохальних вимог.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,- повернути.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_3