19 березня 2024 року м. Запоріжжя
Про час та місце розгляду зазначеного клопотання повідомлено особу, яка заявила клопотання, та особу, за клопотанням якої було арештовано майно прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, прокурор зазначила, що клопотання представника власника майна про скасування арешту майна не може бути розглянуто слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки слідче відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває в межах територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Представник ГО «ДУЇТ» вважав, що незважаючи на зміну підслідності кримінального правопорушення, клопотання про скасування арешту майна має бути розглянуто слідчим суддею, який постановив ухвалу про арешт майна.
Вивчивши клопотання про скасування арешту майна, постанову прокурора від 13.03.2024, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Статтею 174 КПК України регламентовано процедуру розгляду слідчим суддею, судом клопотання про скасування арешту майна.
Так, частиною першою зазначеної статті передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У частині 2 ст. 132 КПК України, якою закріплено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначено підсудність (розмежовано повноваження місцевих судів) щодо розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження: «Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини;
2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду».
Слідче відділ поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться в межах територіальної юрисдикції Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Отже, клопотання представника ГО «ДУЇТ» про скасування арешту майна не можу бути розглянуто слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Нормами Кримінального процесуального кодексу України, якими регламентовано питання про накладення арешту на майно та загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо подане клопотання про арешт майна не підлягає розгляду в цьому суді.
Разом з тим це питання може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК України та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст. 26 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що не тільки винесені на їх розгляд сторонами, але й віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З огляду на викладене, клопотання представника ГО «ДУЇТ» слід повернути особі, яка його подала.
Постановляючи ухвалу про повернення клопотання про скасування арешту майна у випадку, якщо таке клопотання не підлягає розгляду в цьому суді згідно з правилами частини 2 ст. 132 КПК України, слідчий суддя діє в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК України, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами Кримінального процесуального кодексу України. Більш того, своїм рішенням про повернення такого клопотання слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами. Подібний висновок щодо застосування ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли нормами процесуального закон не врегульовано алгоритму дій слідчого судді після отримання клопотання, яке не підлягає розгляду в цьому суді, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.05.2021 у справі справа № 646/3986/19 (провадження № 51-3335 кмо 20).
Керуючись ст.ст. 9, 132, 174, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 20.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1