Справа № 344/7093/24
Провадження № 1-кс/344/3118/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за №0000283, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, 15.04.2024р., за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 13.04.2024 приблизно о 19 год на ділянці автодороги Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль, що у с. Клубівці Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки LEXUS LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись у напрямку м. Тернопіль, на підйомі із заокругленням дороги у праву сторону, під час здійснення маневру обгону виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . Унаслідок ДТП водій автомобіля Renault від отриманих травм помер на місці події, а пасажирка його автомобіля ОСОБА_7 та водій автомобіля Lexus з тілесними ушкодженнями доставлені до лікувального закладу.

Під час проведення огляду місця події 13.04.2024 вилучено автомобілі марки LEXUS LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 та RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 . Вказані транспортні засоби доставлені до спецмайданчика ГУНП в Івано-Франківській області у м. Тисмениця, вул. Лесі Українки, 4.

У кримінальному провадженні транспортні засоби визнано речовими доказами.

Встановлено, що власник автомобіля марки RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 загинув, а власник автомобіля марки LEXUS LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «ОКЛ ІФ ОР», що позбавляє їх можливості бути присутнім на судовому засіданні.

У ході огляду автомобіля марки LEXUS LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з поміж інших речей вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки Lexus LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 та посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , службове посвідчення державного службовця 6 рангу серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки Samsung, грошові кошти в сумі 29257 гривень, 5 євро та 3 долари США, 5 бланків повісток.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав заяву за змістом якої клопотання про арешт майна підтримав в повному обсязі та просив слухати без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, однак його захисник подав суду заяву, у якій просив розгляд клопотання про накладення арешту проводити у його відсутності, у накладенні арешту заперечує частково.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, оскільки помер при ДТП, яке сталось 13.04.2024 року.

Дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: автомобіль марки Lexus LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було вилучено 13.04.2024 під час огляду місця події.

Згідно копії постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 14.04.2024 року, майно, а саме: автомобіль марки Lexus LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: автомобіль марки Lexus LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000283, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Щодо накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 та посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , службове посвідчення державного службовця 6 рангу серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки Samsung, грошові кошти в сумі 29257 гривень, 5 євро та 3 долари США, 5 бланків повісток то в такому слід відмовити, оскільки дані документи не мають відношення до даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

З метою збереження майна, як речового доказу накласти арешт з забороною на користування та розпоряджання автомобілями марки LEXUS LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 та RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки Lexus LX450, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які було вилучено 13.04.2024 року під час проведення огляду місця події, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8