Справа № 452/3299/23
Провадження № 1-кп/452/135/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднане кримінальне провадження (ЄРДР за №: 0000580 від 17 липня 2023 року, 0000249 від 20 вересня 2023 року, 0000766 від 6 жовтня 2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лановичі Самбірського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, без постійного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 19 вересня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи поблизу житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві користування ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, всупереч волі користувача

ОСОБА_6 та без його дозволу, підійшов до вікна будинку та за допомогою металевого прута, який знаходився на землі поруч, вибив шибку вікна відчинив таке, та продовжуючи свій злочинний намір незаконно проник до кімнати де заснув, чим порушив гарантії недоторканості житла, передбачені ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1

ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року

№ 2102-ІХ, термін дії якого неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 в умовах воєнного стану вчинив кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 17 липня 2023 року в період з 9:30 год. по 11:00 год., знаходячись в будинку ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «TEHNO POP 4», темно-фіолетового кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_1 , вартістю 2300,00 грн., який належить ОСОБА_7 , в якому знаходилася сім карта оператора «Київстар», вартістю 150,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на загальну суму 2450,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4

ст. 185 КК України як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , 6 жовтня 2023 року о 15:27 год., знаходячись неподалік центрального входу в АС «Самбір», що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Scoop» чорного кольору із рамою червоного кольору, що належить ОСОБА_8 , який знаходився на паркувальній площадці для автомобілів, та яким розпорядився на власний розсуд, а саме заклав його у ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_4 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 700,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4

ст. 185 КК України як таємнє викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які викладені у обвинувальних актах, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, в вересні 2023 року пошкодив вікно через яке проник до будинку в с. Пяновичі, без будь-якого дозволу, бо знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та не мав де переночувати. Також вчинив крадіжку мобільного телефону у ОСОБА_7 , з якою раніше був знайомий. А також у жовтні 2023 року, перебуваючи біля центрального входу в АС «Самбір» побачив велосипед чорного кольору із рамою червоного кольору, який викрав та здав у ломбард, отримані гроші витратив на власні потреби.

У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого. Просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні 07 лютого 2024 року потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 19 вересня 2023 року, коли приїхав додому за адресою: АДРЕСА_1 , побачив, що пошкоджене вікно, а на дивані в кімнаті спить обвинувачений ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 просив у нього пробачення, він його пробачив, просив суворо обвинваченого не карати.

Допитана в судовому засіданні 07 лютого 2024 року потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що має 70 років, є пенсіонеркою. 16 липня 2023 року до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов раніше їй знайомий ОСОБА_4 , якому вона дала поїсти, зробила перев`зку на нозі, запропонувала залишитися на ніч, бо їй було його шкода, оскільки вона знала, що він воював. Коли ОСОБА_4 17 липня 2023 року вранці пішов, вона виявила пропажу свого мобільного телефону марки «TEHNO POP 4», темно-фіолетового кольору, викликала поліцію. Даний телефон в ломбарді викупила її сестра. ОСОБА_4 їй кошти за це не відшкодував. Проте вона його пробачила, просить суворо не карати.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не прибув, цивільний позов не заявляв, клопотань про необхідність відкладення розгляду справи від нього не надходило. При цьому потерпілий ОСОБА_9 надав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, оскільки перебуває на військовій службі, просив обвинуваченого суворо не карати (а.с. 131).

Враховуючи думку присутніх учасників судового провадження щодо можливості проведення судового розгляду без участі потерпілого ОСОБА_9 , керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд здійснив розгляд справи без участі данного потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілі та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3

ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого

ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (за подіями 17 липня 2023 року та 06 жовтня 2023 року) а також за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла (за подією 19 вересня 2023 року).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст. 162 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України), обставини їх вчинення, те, що від даних кримінальних правопорушень не настало великих шкідливих наслідків, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 судом встановлено, що йому 36 років, на наркологічному, психіатричному обліках не перебуває (а.с. 159, 160), офіційно не працевлаштований; зареєстрованого місця проживання не має (а.с. 158); в силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 є особою, що не має судимості (а.с. 161), проте неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисні злочини, останній раз був засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2022 року за ч. 1 ст. 186 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на одін рік (а.с. 166-167); був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період, але 22.05.2023 року звільнений у запас у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком (а.с.162).

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинені кримінальні правопорушення, які згідно зі

ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину (два епізоди), та кримінальний проступок, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, також стан його здоров`я, обставини, встановлені судом, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання в межах санкцій статей: за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що вказане покарання, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.

Відповідно до приписів ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 75 КК України обов`язковою умовою прийняття судом рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є наявність обставин, які б переконливо свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання. Такі обставини мають давати підстави для висновку, що передбачені ст. 76 КК України та Законом України «Про пробацію» наглядові та соціально-виховні заходи будуть ефективними й достатніми для досягнення вищевказаної мети.

ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, при цьому суд зауважує, що він їх вчинив через нетривалий проміжок часу після закінчення іспитового строку за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2022 року. З урахуванням відсутності постійного місця роботи та проживання ОСОБА_4 можливо зробити висновок про антисоціальний спосіб життя та кримінальну спрямованість його поведінки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

В межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 6 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 26 жовтня 2023 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» по 22 грудня 2023 року (а.с. 169-170).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» з 13 грудня 2023 року до 10 лютого 2024 року

(а.с. 109-111), який продовжений ухвалою суду від 07 лютого 2024 року до 07 квітня 2024 року (а.с. 142-143).

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що обвинувачений зможе ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання - 26 жовтня 2023 року.

Судові витрати, по данному кримінальному провадженню відсутні; цивільні позови потерпілими не заявлялися.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином: оригінал договору №609-23009816 від 17.07.2023 року, який укладений між ПТ «Ломбард «Фінанс» та ОСОБА_4 та диск DVD-r, на якому наявні записи із відеокамери внутрішнього відео спостереження ломбарду «Фінанс №15» за 17.07.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 , ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

?за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Судові витрати по справі відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази: оригінал договору №609-23009816 від 17.07.2023 року, який укладений між ПТ «Ломбард «Фінанс» та ОСОБА_4 та диск DVD-r, на якому наявні записи із відеокамери внутрішнього відео спостереження ломбарду «Фінанс №15» за 17.07.2023 року - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя