ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000136 від 12.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орв`яниця, Дубровицького району, Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в кінці квітня 2021 року, точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу гаража, що знаходиться по АДРЕСА_2 , з метою підготовки для продажу та пошуку покупця отримав від ОСОБА_8 транспортний засіб TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_5 .

Під час користування автомобілем, в травні 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Надалі, ОСОБА_6 , в травні 2021 року, перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця не встановлено, діючи з метою власної наживи та незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_9 про обмін автомобіля марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на автомобіль Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та оформлення обміну шляхом укладення договору-купівлі продажу.

Продовжуючи свої злочинні дії, 21.05.2021 ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, який він отримав від ОСОБА_8 в тимчасове користування, прибув в приміщенні ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 , де знаходиться офіс ТзОВ «М.В.Л. ГРУП», з метою отримання договору комісії на ім`я ОСОБА_5 для подальшої перереєстрації транспортного засобу на сина ОСОБА_9 - ОСОБА_10

21.05.2021, в невстановлений час, в невстановленому місці, ОСОБА_6 , маючи умисел на придбання підробленого договору комісії, з метою подальшого його використання для реалізації транспортного засобу, надав невстановленій слідством особі анкетні дані ОСОБА_5 , відомості щодо автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , з метою внесення неправдивих відомостей у договір комісії, що надавав право ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» від імені ОСОБА_5 вчинити правочин щодо розпорядження вказаним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_6 , надав можливість невстановленій слідством особі внести неправдиві відомості в договір комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021, який надавав право ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» вчинити правочин від імені ОСОБА_5 щодо розпорядження автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

21.05.2021 невстановлена досудовим слідством особа, в невстановлений час, в невстановленому місці, підписала від імені ОСОБА_5 договір комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021, до якого були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_5 доручає ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» вчинити правочин щодо розпорядження автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , хоча в дійсності ОСОБА_5 не підписувала даний договір та не уповноважувала ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» представляти її інтереси з вказаних питань.

Після цього, невстановлена особа, 21.05.2021, перебуваючи в офісі ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» по АДРЕСА_4 , передала підроблений договір комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 ОСОБА_11 , що є посадовою особою ТзОВ «М.В.Л. ГРУП».

На підставі підробленого договору комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» від імені ОСОБА_5 реалізовано автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , батько якого ОСОБА_9 в якості оплати за договором купівлі продажу передав ОСОБА_6 автомобіль Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно, всупереч волі власника ОСОБА_5 , заволодів транспортним засобом - автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 369 129,32 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, вартості майна та способу заволодіння, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що в квітні 2021 року, для підготовки до продажу та пошуку покупця, отримав від ОСОБА_8 транспортний засіб Toyota Camry. В подальшому домовився з ОСОБА_9 про обмін автомобіля Toyota Camry на автомобіль Ford Kuga. Після цього, з метою оформлення договору комісії, він надав анкетні дані ОСОБА_5 та відомості щодо автомобіля Toyota Camry. Далі, без відома ОСОБА_5 , від її імені було оформлено договір комісії, який в подальшому був переданий посадовій особі ТзОВ «М.В.Л. ГРУП». На підставі договору комісії ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» від імені ОСОБА_5 реалізовано автомобіль TOYOTA CAMRY ОСОБА_10 , батько якого ОСОБА_9 в якості оплати за договором купівлі продажу передав ОСОБА_6 автомобіль Ford Kuga. У вчиненому щиро кається, повідомив, що повністю відшкодував завдану шкоду. Просив його суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що за її гроші син ОСОБА_8 придбав автомобіль Toyota Camry. На початку 2021 року вони вирішили продати вказаний автомобіль. ЇЇ син домовився з ОСОБА_6 , що останній підготує автомобіль до продажу та допоможе знайти покупця. Після цього, в квітні 2021 року син передав автомобіль ОСОБА_6 . В подальшому, син неодноразово звертався до обвинуваченого з приводу машини, на що останній повідомляв, що ще не знайшов покупця. Просили ОСОБА_6 повернути авто, однак останній завжди знаходив причини не повертати. В кінці 2021 року вона дізналася, що ОСОБА_6 реалізував її автомобіль Toyota Camry шляхом обміну на автомобіль Ford Kuga. Однак, ні автомобіль, ні гроші ОСОБА_6 їй не передавав. Вказує, що на продаж чи обмін вона ОСОБА_6 не уповноважувала, обвинувачений мав лише підготувати автомобіль до продажу та знайти покупця. Продаж автомобіля мав відбуватися тільки з її відома та за її присутності. З власником автомобіля Ford Kuga ніколи не бачилась та ні про що не домовлялась. Стверджує, що до ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» ніколи не зверталась, договори комісії та купівлі-продажу не підписувала. Повідомила, що ОСОБА_6 обіцяв повернути гроші за автомобіль, однак протягом тривалого часу нічого не повернув, мотивуючи це відсутністю коштів. Після цього, вона звернулася в поліцію із заявою. В подальшому ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування завданої шкоди, передав 3 автомобілі, які допоміг продати. Крім того, передав 1 000 Євро та 1 000 доларів США. Претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має. Просить суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав, що у його мами ОСОБА_5 був автомобіль Toyota Camry, який вона вирішила продати. Він був знайомим з ОСОБА_6 , знав, що останній займається автомобілями, тому попросив його підготувати авто до продажу та знайти покупця. ОСОБА_6 погодився, вони обумовили суму продажу 13 500 доларів США. Довіреність на ОСОБА_6 не виписували, самі планували здійснювати продаж та відповідне оформлення. Він передав ОСОБА_6 автомобіль Toyota Camry та технічний паспорт на автомобіль, а також через мобільний месенджер надіслав обвинуваченому копію паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_5 . Документи передавались для підтвердження законності керування ОСОБА_6 автомобілем ОСОБА_12 , а не для його продажу чи обміну. В подальшому ОСОБА_6 запропонував обміняти автомобіль Toyota Camry на автомобіль Ford Kuga. Вони погодилися, однак окрім розмови ніяких дій не вчиняли, документів чи договорів не підписували. З власником автомобіля Ford Kuga не зустрічались та ні про що не домовлялись. Просив повернути авто або віддати гроші, однак ОСОБА_6 завжди знаходив відмовки. Все тривало 7-8 місяців, після чого він дізнався, що ОСОБА_6 реалізував автомобіль Toyota Camry шляхом обміну на автомобіль Ford Kuga. Він вимагав повернути кошти, однак ні гроші, ні авто ОСОБА_6 не повернув. Після цього вони звернулися в поліцію. Вказав, що в подальшому ОСОБА_6 повністю відшкодував шкоду, передав автомобіль Citroen та 2 автомобілі BMW, а також передав 1 000 Євро та 1 000 доларів США.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав, що в 2021 році, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_6 запропонував йому купити автомобіль Toyota Camry. Кому належав вказаний транспортний засіб йому не відомо. З метою продажу він познайомив ОСОБА_6 з ОСОБА_9 . Знає лише, що в подальшому ОСОБА_6 обміняв автомобіль Toyota Camry на автомобіль Ford Kuga, який належав ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що в його власності перебував автомобіль Ford Kuga. Кілька років тому, точної дати не пам`ятає, його знайомий ОСОБА_13 розповів йому про автомобіль Toyota Camry, який можна було придбати та познайомив його з ОСОБА_6 . Вони домовились здійснити обмін його автомобіля Ford Kuga на автомобіль Toyota Camry з його доплатою 1 600 доларів США. Не пам`ятає чи укладали та підписували якісь договори. З ОСОБА_5 ніколи не зустрічався та ні про що не домовлявся. З приводу обміну автомобілями спілкувався лише з ОСОБА_6 . Автомобіль Toyota Camry він оформив на свого сина ОСОБА_10 , який в той час перебував в Києві. В подальшому вони продали автомобіль Toyota Camry.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що в 2021 році, точної дати не пам`ятає, до нього зателефонував його батько ОСОБА_9 та повідомив, що придбав та оформив на нього автомобіль Toyota Camry. Він в цей час був на навчанні в м. Київ. Будь-яких документів він не підписував, про обставини купівлі транспортного засобу йому нічого не відомо.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що являється директором ТзОВ «М.В.Л. ГРУП». Про обставини укладення договору комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 та договору купівлі-продажу транспортного засобу №6726/21/058882 від 21.05.2021 нічого не пам`ятає, оскільки пройшло багато час та він кожного дня займається оформленням 30-40 договорів. Підтвердив справжність свого підпису та печатки ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» на вищевказаних договорах.

Показання вказаних потерпілої та свідків є чіткими, послідовними. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їх показання повністю узгоджуються та відповідають й іншим доказам у справі й показам самого обвинуваченого.

Крім наведених вище показань винуватість ОСОБА_6 на думку суду також була підтверджена наступними доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.01.2022, зафіксовано, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 заявила, що в травні 2021 року невідома особа, підробила договір купівлі-продажу транспортного засобу №6723/21/058882 від 21.05.2021, з метою здійснення продажу автомобіля без відома та присутності власника (а.к.п. 6);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів з описом від 17.02.2022, під час якого у Територіальному сервісному центрі МВС у Рівненській області отримано оригінали договору комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 та договору купівлі-продажу транспортного засобу №6726/21/058882 від 21.05.2021 (а.к.п. 27-28);

- договором комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021, який укладений від імені ОСОБА_5 (комітент) та ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» (комісіонер), відповідно до п. 1.1. якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: марка, модель, TOYOTA CAMRY, 2016 року випуску, колір сірий, VIN, № кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 05.08.2020 року за ціною 35 000 грн. Договір підписано та скріплено печаткою ТзОВ «М.В.Л. ГРУП». В розділі VII. Місцезнаходження і реквізити сторін наявний підпис від імені комітента ОСОБА_5 (а.к.п. 30);

- договором купівлі-продажу транспортного засобу №6726/21/058882 від 21.05.2021 який укладений між ТзОВ «М.В.Л. ГРУП», який є комісіонером та діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 (продавець) та ОСОБА_10 (покупець), відповідно до п. 1.1. якого на умовах договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марка TOYOTA модель CAMRY, 2016 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 05.08.2020 року (а.к.п. 29);

- даними висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/118-22/7100-ПЧ від 09.08.2022, згідно з яким підпис в графі «КОМІТЕНТ» в Договорі комісії №6726/21/058882 від 21.05.2021 виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою (а.к.п. 92-97);

- даними висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/118-22/9560-ПЧ від 13.10.2022, згідно з яким підпис в графі «Покупець» Договору купівлі-продажу транспортного засобу №6726/21/058882 від 21.05.2021 виконаний, вірогідно не ОСОБА_10 (а.к.п. 231-236);

- даними висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-22/7150-АВ від 02.08.2022, згідно з яким середня ринкова ціна, автомобіля марки «Toyota Camry» НОМЕР_1 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , станом на 21 травня 2021 року, становила 376 709,66 грн. (а.к.п. 106-112);

- даними протоколу огляду місця події від 22.08.2022, під час якого в АДРЕСА_5 , оглянуто автомобіль марка: TOYOTA CAMRY, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . В ході огляду вилучено вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_6 , марка TOYOTA CAMRY, колір сірий, власником якого є ОСОБА_14 , дата реєстрації 22.10.2021 СХА№ НОМЕР_7 (а.к.п. 142-143);

- даними висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-22/9395-АВ від 05.10.2022, згідно з яким ринкова ціна, автомобіля марки «Toyota Camry» НОМЕР_6 ( НОМЕР_1 ) 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , станом на 21 травня 2021 року, становила 369 129,32 грн. (а.к.п. 195-202);

- даними заяви ОСОБА_5 від 31.08.2022, відповідно до якої остання повідомила, що будь-яких матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_15 не має(а.к.п. 265);

- даними нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_5 від 29.09.2022, відповідно до якої остання повідомила, що ОСОБА_15 було відшкодовано всю матеріальну шкоду заподіяну внаслідок незаконного заволодіння її автомобілем марки TOYOTA CAMRY (а.к.п. 203);

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів, які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, як це передбачено ст. 94 КПК України.

Підстав для визнання недопустимих доказів, які подані стороною обвинувачення, суд не вбачає, оскільки такі докази зібрані та отримані в порядку, передбаченому КПК України, будь-яких істотних порушень прав та свобод людини при цьому не виявлено.

Таким чином, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_15 в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян; за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як співучасть в формі пособництва у підробці офіційного документа, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання іншою особою.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_15 встановлено, що він має місце реєстрації та проживання, відомості про негативну характеристику відсутні, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які у відповідності до статті 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та особливо тяжкого злочину, особу винного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Окремо суд враховує й позицію щодо покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , висловлену потерпілою ОСОБА_5 в ході судового розгляду, яка просила суворо не карати обвинуваченого.

Окрім того, суд не залишає поза увагою й поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини).

Згідно з положеннями статті 65 КК України підстави призначення більш м`якого покарання визначено статтею 69 КК України.

У відповідності до приписів статті 69 КК України (у її редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Таким чином, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням особи винного, який раніше не судимий та має на утриманні двох малолітніх дітей, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_15 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, у даному конкретному випадку, вбачає за можливе застосувати частину 1 статті 69 Кримінального кодексу України, та призначити обвинуваченому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини третьої статті 289 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Також при прийнятті рішення суд враховує те, що санкція частини третьої статті 289 КК України передбачає наявність як основного покарання у виді позбавлення волі, так і додаткового покарання у виді конфіскації майна або без такої.

При цьому, приймаючи рішення щодо доцільності та необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_15 додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд враховує відомості про особу останнього, який має на утриманні двох малолітніх дітей, майновий стан обвинуваченого, а також, бере до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому не вбачає підстав для призначення обвинуваченому у даному конкретному випадку додаткового покарання, передбаченого санкцією статті обвинувачення, у виді конфіскації майна.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

В той-же час відповідно до ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_15 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України відносяться до кримінальних проступків, з моменту вчинення якого пройшло більше трьох років, а відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. За таких обставин обвинувачений ОСОБА_15 відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України підлягає звільненню від покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінчення строків давності.

Разом з тим, враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні та не має будь-яких претензій до обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинувачений раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався,суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_15 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 8 306 (вісім тисяч триста шість) грн. 32 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21.01.2022 на майно, скасувати.

Речові докази: - автомобіль марки Toyota Camry р.н. НОМЕР_6 , 2016 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_8 та ключі від вказаного автомобіля, які передані ОСОБА_14 - вважати повернутими за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1