Дата документу 26.06.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/375/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні свої неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (EASYCON).

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 12 липня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , його поведінка під час проведення щодо нього слідчих дій, яка полягала у перешкоджанні співробітникам поліції у проведенні слідчих дій та обставини вчинення кримінальних правопорушень, які посягають на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дали слідчому судді підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, і які існують на даний час.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала, на його думку, постановлена з порушенням норм процесуального права України, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при постановлені зазначеної ухвали у суду не було достатніх підстав вважати, що ризики є обґрунтованими і наявними.

Вважає, що наявними та наданими слідчим матеріалами кримінально провадження вина ОСОБА_6 не доведена, тому підозра є необґрунтованою.

Зазначає, що підозрюваний не перешкоджав законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням, а навпаки висвітлював їх закону діяльність і позицію в засобах масової інформації, та будь-яких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу не наносив. Будь-якого умислу у ОСОБА_6 на вчинення вищевказаних інкримінованих кримінальних правопорушень у останнього не було і не могло бути.

Посилається на те, що в клопотанні дані, на які посилається орган досудового розслідування щодо ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є уявними та припустимими, які не підтверджуються жодним доказом.

Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з цивільною дружиною і виховує неповнолітню дитину, працює неофіційно, має постійний дохід. Також на утриманні підозрюваного перебуває сестра та бабуся, яка має інвалідність.

Вважає, що забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваний зможе і без запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове, законне рішення та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що не згоден з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною.

Вказує, що розгляд клопотання відбувався з істотним порушення вимог КПК України, норм європейського права та Конституції України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 16 травня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що полягає в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, 14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, процесуальну поведінку підозрюваного, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб вищевказаних кримінальних правопорушень, а саме у перешкоджанні законної діяльності Збройних сил України - шляхом перешкоджання військовослужбовцям Збройних сил України у проведенні мобілізаційних заходів, а також шляхом створення та поширення за допомогою мережі Інтернет через канали відеохостінгу «Ютуб» інформації, яка б мала викликати у населення уяву про протиправність мобілізаційних заходів, відсутність повноважень на їх проведення у відповідних структурних підрозділів Збройних сил України та дискредитацію цих підрозділів; а також в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_2 , гора» на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка опублікована 22 липня 2023 року; показаннями свідка ОСОБА_11 ; висновком судово-лінгвістичної експертизи №СЕ-19/108-24/4203-ЛД від 12 квітня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Додатково на підтвердження обґрунтованості підозри прокурором при апеляційному розгляді надано: протокол огляду від 21 грудня 2023 року та CD диск з відеозаписом до даного протоколу; протокол огляду від 13 травня 2024 року та CD диск з відеозаписом до даного протоколу; протоколу допиту підозрюваного від 12 червня 2024 року, які містять відомості, що мають доказове значення для цього провадження, в т.ч. стосуються епізоду перешкоджання законній діяльності Збройних сил України при проведенні мобілізаційних заходів щодо вручення повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину України ОСОБА_13 .

Згідно з вимогами ч.2 ст.193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що вина підозрюваного не доведена, останній не перешкоджав законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням, будь-яких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу не наносив та умислу на вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень у підозрюваного не було, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що дані які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , його поведінка під час проведення щодо нього слідчих дій, яка полягала у перешкоджанні співробітникам поліції у проведенні слідчих дій, та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, мають підвищену суспільну небезпеку, дають слідчому судді підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які існують на цей час.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував, поведінку ОСОБА_6 під час проведення обшуку, а саме втечу з квартири, залишення у квартирі малолітньої дитини; наявність відомостей про вчинення підозрюваним неправомірних дії щодо працівника поліції, ведення під час проведення співробітниками поліції обшуку трансляції із закликами глядачів до вчинення протиправних дій по відношенню до працівників поліції.

Зважив слідчий суддя і на те, що ОСОБА_6 проживає із цивільною дружиною та її дитиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, на військовому обліку не перебуває. ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, шляхом розміщення інформації на відеохостингу «Ютуб», та від вказаної діяльності, як зазначали підозрюваний та допитані свідки, він має дохід.

Також, слідчий суддя врахував ту обставину, що злочини, передбачені ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені за попередньою змовою групою осіб, проти вжиття військовослужбовцями Збройних Сил України мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану. При цьому, слідчий суддя зазначив, що така діяльність ОСОБА_6 може продовжуватися, оскільки останній вважає, що він та інші особи не перешкоджали мобілізаційним заходам, а здійснювали правозахисну діяльність, захищаючи громадян від незаконного вручення їм повісток про виклик до ТЦК та СП.

Крім того, за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні при розгляді клопотання було допитано свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .. Слідчий суддя обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі, що вказані свідки є зацікавленими особами та надали пояснення лише щодо позитивної участі ОСОБА_6 у їх житті, однак обставини кримінальних правопорушень, у яких останній підозрюється, свідкам не відомі.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, , оскільки повідомлені зазначеними свідками обставини не стосуються обставин інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, а лише характеризують особу підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин провадження, відомостей про особу підозрюваного, а також того, що досудове розслідування ще триває і всі обставини правопорушення ще з`ясовуються, встановлені ризики є високими, в т.ч. ризик продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 .

Таким чином, з огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені підозрюваним та його захисником при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з цивільною дружиною і виховує її неповнолітню дитину, неофіційно працює, має постійний дохід, на його утриманні перебуває сестра та мати, яка має інвалідність, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Більш того, матеріалами провадження, не підтверджується наявність у підозрюваного будь-яких осіб на утриманні. Як зазначено вище, підозрюваний не працевлаштований. Джерело доходів його сім`ї достеменно не відоме.

З приводу доводів підозрюваного під час апеляційного розгляду стосовно порушення його права на захист при затримані, про незаконність самого затримання, та про нанесення йому тілесних ушкоджень при затриманні працівниками поліції, то колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними.

Так, згідно з матеріалами провадження, 14 травня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України. Згідно з протоколом затримання від 14 травня 2024 року, ОСОБА_6 був затриманий у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Посилання підозрюваного на порушення його прав на захист при затриманні є безпідставними, оскільки з протоколу затримання ОСОБА_6 від 14 травня 2024 року убачається, що захисник був присутнім при вказаному затриманні та отримав копію протоколу затримання.

Посилання підозрюваного на те, що саме йому було нанесенні тілесні ушкодження, нічим не підтверджуються.

Отже, твердження підозрюваного про незаконність його затримання є непереконливими та спростовуються наданими суду матеріалами провадження. Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, вказані у протоколі затримання, є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких відомостей і при апеляційному розгляді.

В тому числі, не є слушними доводи ОСОБА_6 стосовно порушення його права на захист, яке полягає, на його думку, в тому, що повідомлення про підозру вручене без участі захисника.

Так, згідно з вимогами ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: 1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; 4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту; 5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності; 6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи; 8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення; 9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Обставин, передбачених вказаною статтею, які б вказували на обов`язкову участь захисника, у цьому провадженні не убачається.

Порушення слідчим суддею вимог КПК України, як про це зазначає сторона захисту, з наявних матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали не убачається.

Стосовно доводів підозрюваного про те, що відомості до ЄРДР були внесені без законних на це підстав, не є слушними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи підозрюваного ОСОБА_6 при апеляційному розгляді про те, що при проведенні обшуку за місцем його проживання протоколів про вилучення майна не складалось, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали та обґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 .

Посилання підозрюваного на те, що слідчий та прокурор не мають повноважень у цьому провадженні, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, в матеріалах провадження наявна копія постанови від 07 травня 2024 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000663 від 25 квітня 2024 року, згідно з якою, старшим групи прокурорів призначено прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю - ОСОБА_16 .

Також, в матеріалах справи наявна копія постанови від 14 травня 2024 року, про здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000663 від 25 квітня 2023 року, слідчою групою, згідно з якою, старшим слідчої групи призначено старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в запорізькій області капітана поліції, ОСОБА_10 .

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, а також ті, що були ними наведені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

Крім того, відповідно до положень ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, суд, застосовуючи до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування прийнятого судового рішення, на думку колегії суддів, слідчим суддею не допущено.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 12 липня 2024 року включно,залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4