Справа № 761/4185/24
Провадження № 1-кп/761/2736/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання в м. Києві у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004530 від 03.11.2023, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зборова Тернопільської області, українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, ФОП, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, є інвалідом ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва із Шевченківської окружної прокуратури м. Києва 01.02.2024 надійшов обвинувальний акт щодо обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0004530 від 03.11.2023 року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 26 жовтня 2023 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 рухався у м. Києві по проїзній частині вул. Щербаківського зі сторони вул. Салютної у напрямку прос. Берестейського у лівій смузі руху та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку

№33 по вул. Щербаківського. Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожного руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1305 від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_2 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкість та не зупинив автомобіль «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , щоб надати дорогу пішоходу та продовжуючи рух виїхав на нерегульований пішохідний перехід, по якому в цей час зліва направо відносно напрямку руху керованого ним автомобіля рухалася пішохід ОСОБА_6 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_2 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Після першочергового контакту з автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , пішохода ОСОБА_6 відкинуло на ліву передню бічну частину нерухомого автомобіля «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_2 , який в цей час стояв у лівій смузі зустрічного напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у виді закритої травми тазу: перелом лобкової та сідничної кісток зі зміщенням уламків праворуч, перелом крижової кістки праворуч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 18.1: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив звільнити підзахисного ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження просив закрити. Також додав, що завдані збитки відшкодовані у повному обсязі, а потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_2 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Так, обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, підтвердив, що здійснив наїзд на потерпілу на пішохідному переході, після чого відразу зупинився та надав необхідну допомогу. У подальшому постійно контактував з ОСОБА_6 , допомагав та оплачував лікування останньої. Зазначив, що відповідні висновки для себе зробив, до кримінальної відповідальності притягується вперше, підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження з наведених підстав.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 клопотання захисника ОСОБА_2 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 підтримала та просила задовольнити. Підтвердила, що примирилася із обвинуваченим, який постійно надавав необхідну допомогу, відтак, жодних претензій до нього не має.

Преставник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_2 звільненню від кримінальної відповідальності. Також просив суд вирішити питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, а саме - скасувати накладений на транспортні засоби арешт.

Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, не заперечував. Підтвердив, що справді наявні підстави для такого звільнення та закриття кримінального провадження. Просив долучити відповідні матеріали кримінального провадження та вирішити питання щодо стягнення із обвинуваченого судових витрат.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, який є необережним нетяжким злочином.

Зі змісту обвинувального акту, а також долучених прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 на момент вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України не є корупційним злочином.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також примирився з потерпілою ОСОБА_6 та відшкодував завдані потерпілій збитки, що безпосередньо підтверджено потерпілою у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, оскільки в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 з приводу звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Також в рамках кримінального провадження №0004530 від 03.11.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2023 було накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 , та автомобіль марки «Peugeot 508», д.н.з. НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказані автомобілі накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закриття кримінального провадження у порядку ст. 286 КПК України.

Разом з тим, при винесенні остаточного рішення суд у відповідності до ст. 126 КПК України своїм вироком або ухвалою вирішує питання щодо процесуальних витрат.

Так, відповідно до висновку колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №930/497/23 у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у формі закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Відтак, закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Таким чином, стягненню із обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-медичної експертизи №042-2006-2023 у розмірі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.; судової експертизи №СЕ-19/111-23/60096-ІТ від 04.12.2023 у розмірі 2390 (дві тисячі триста дев`ятносто) грн. 00 коп. та судової експертизи №СЕ-19/111-24/2949-ІТ від 04.12.2023 у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 126, 174, 284-288, 369-372, 376 КПК України, ст. 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004530 від 03.11.2023, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2023 року, на:

- автомобіль «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 ;

- автомобіль «Peugeot 508», д.н.з. НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 .

Речові докази:

- автомобіль «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 - залишити у власника - ОСОБА_2 ;

- автомобіль «Peugeot 508», д.н.з. НОМЕР_2 - залишити у власника - ОСОБА_8 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судово-медичної експертизи №042-2006-2023 у розмірі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.;

- судової експертизи №СЕ-19/111-23/60096-ІТ від 04.12.2023 у розмірі 2390 (дві тисячі триста дев`ятносто) грн. 00 коп.;

- судової експертизи №СЕ-19/111-24/2949-ІТ від 04.12.2023 у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1