справа №176/853/24
провадження №1-кп/176/119/24
В И Р О К

Іменем України

11 липня 2024 р. . Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 за ч.4 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2024 року за №0000011,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13 травня 2023 приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_7 , а саме: ображав його нецензурною лайкою, чим принижував його людську гідність та ставив під загрозу його фізичне та психологічне здоров`я.

За вказані дії, постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 у справі № 176/1555/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Також, 02 липня 2023 приблизно о 10 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи за місцем свого мешкання за вказаною адресою, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_7 , а саме: ображав його нецензурною лайкою, чим принижував його людську гідність та ставив під загрозу його фізичне та психологічне здоров`я.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2023 у справі № 176/1592/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. на користь держави.

Крім того, обвинувачений 25 жовтня 2023 приблизно о 00 год. 05 хв., знаходячись за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька гр. ОСОБА_7 , а саме, ображав його нецензурною лайкою, чим принижував його людську гідність та ставив під загрозу його фізичне та психологічне здоров`я.

За вказані дії, постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 у справі № 176/3043/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Крім того, ОСОБА_4 21 листопада 2023 о 17 год. 40 хв., знаходячись за місцем мешкання, вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно свого батька гр. ОСОБА_7 , а саме, бив руками та ногами по тулубу, чим ображав людську гідність та ставив під загрозу його фізичне та психологічне здоров`я.

За вказані дії, постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2023 у справі № 176/3041/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб.

Не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 08 січня 2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, вчинив відносно свого батька ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_7 , в ході якої, на ґрунті неприязних стосунків, умисно, висловлюючи на адресу останнього словесні образи та погрози застосування фізичної сили, що завдало йому морального та психологічного болю, приниженні його честі та гідності тим самим вчинив психологічне насильство, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм сім`ї, на ґрунті не приязних відносин, вчинив фізичне насильство до свого батька ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , який стояв напроти нього та штовхнув його двома руками в ділянку грудної клітини, після чого наніс удар лівою ногою в ділянку правої ноги ОСОБА_7 , та одразу наніс удар правою ногою в ділянку лівої ноги потерпілого, які не спричинили тілесних ушкоджень та завдали фізичного болю.

ОСОБА_4 після вказаних дій взяв на кухні зі столу кухонний ніж, повернувся до ОСОБА_7 , та утримуючи його в руках висловлював намір про його використання, після чого кинув його неподалік ОСОБА_7 унаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_7 , що призвело до його психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілого.

Отже, своїми систематичними протиправними діями ОСОБА_4 завдав шкоду психологічному здоров`ю свого батька ОСОБА_7 , що виразилися в словесних образах, погрозах, спричиненні фізичного болю, приниженні, які викликали у потерпілого ОСОБА_7 психологічні і фізичні страждання та погіршення якості його життя.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 , добровільно змінивши свою позицію щодо вчиненого, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому зазначив, що дійсно неодноразово вчиняв домашнє насильство, як фізичного, так і психологічного характеру стосовно свого батька ОСОБА_7 , за що притягався до адміністративної відповідальності і на нього за такі дії накладались адміністративні стягнення. Не зважаючи на зазначене, все одно продовжував чинити протиправні дії стосовно батька. Однак, на даний час зрозумів неправильність своїх дій, просив вибачення у батьків, з якими вони добре спілкуються, щиро кається.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється.

Потерпілий, що був допитаний до зміни порядку дослідження доказів, зазначив, що обвинувачений являється його сином. При цьому, останній вживав якість речовини, у зв`язку із чим вчиняв крадіжки, продавав речі, що призводило до сварок в родині, неодноразово обвинувачений особисто до нього застосовував як психологічний так і фізичний вплив. За таких обставин, викликались працівники поліції і стосовно сина складались адміністративні протоколи, він притягався до адміністративної відповідальності. На даний час обвинувачений просив у нього пробачення і отримав його. Не наполягає на суворому покаранні сина, оскільки останній зрозумів неправильність своєї поведінки.

Визнання вини ОСОБА_4 не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, який не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умиснє систематичне вчинення фізичного і психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, що, відповідно до ст. 12 КК України, належить до не тяжких злочинів, данні про особу винного, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого суд вважає рецидив злочинів.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 126-1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 22 березня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з 22 березня 2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8