Справа № 308/138/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції судове провадження 11-сс/4806/177/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБУ в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк, до 03.05.2024 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , депутата Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області VIII скликання, який має статус депутата сільської ради згідно зі ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні внесеному 15.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000689 від 15.12.2023 щодо вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1, 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 25.10.2020 ОСОБА_6 обрано депутатом Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області VIII скликання, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», останній набув статус депутата сільської ради.

Надалі, виконуючи повноваження депутата Керецьківської сільської ради VIII скликання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.12.2023 у ОСОБА_6 , з метою впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій керівництвом Керецьківської об`єднаної територіальної громади Хустського району, виник злочинний умисел на вчинення терористичного акту, а саме вибухів у приміщенні Керецьківської сільської ради за адресою АДРЕСА_2 .

З метою підшукання засобів реалізації вказаного злочинного задуму, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених обставин придбав три вибухові пристрої, схожі на гранати.

-2-

В подальшому, 15.12.2023 о 10 год ОСОБА_6 , будучи наділеним відповідним правовим статусом та правами і обов`язками, визначеними Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», разом з іншими депутатами прибув на засідання 24 сесії Керецьківської сільської ради VIII скликання, яке проводилось у приміщенні сільської ради за адресою АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на вказаному засіданні сільської ради, ОСОБА_6 намагався привернути увагу громадськості, депутатського корпусу до своїх певних, на його думку, єдиних вірних політичних та інших поглядів та вплинути на її керівництво та інших депутатів з метою прийняття рішень чи вчинення або невчинення ними певних дій, які він вважав за необхідне, однак не досяг бажаного результату.

Після чого, близько об 11 год 25 хв ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу та досягнення єдиного бажаного злочинного результату, спрямованого на вчинення терористичного акту, з метою приведення наявних у нього вибухових пристроїв (гранат) в бойову готовність, одноосібно залишив приміщення сесійної зали Керецьківської сільської ради. Приблизно о 11 год 30 хв ОСОБА_6 повернувся до сесійної зали, де продовжувалось засідання ради та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, витягнув з кишень своєї куртки три вибухові пристрої, зовні схожі на гранати й кинув на підлогу у проході між президією ради та першим рядом депутатських крісел, після чого відбулось три вибухи. Внаслідок вибухів тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості отримали 23 особи, присутні у сесійній залі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отриманих травм в КНП «Свалявська міська лікарня» помер один з депутатів Керецьківської сільської ради, який 15.12.2023 перебував у сесійній залі Керецьківської сільської ради, а саме громадянин ОСОБА_9 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 58/С від 24.01.2024, причиною смерті ОСОБА_9 з врахуванням даних судово-медичного дослідження трупа, явилась вибухова полі травма від пробивної дії чисельних уламків, частинок (оболонок підривного пристрою, виготовленого із залізновмісного металу), внаслідок вибуху підривного пристрою з вибуховою речовиною, яким могла бути граната(и) на відносно близькій відстані, внаслідок чого мала місце масивна зовнішня, внутрішня кровотеча і яка ускладнилась травматичним шоком, набряком головного мозку, що і явилось безпосередньою причиною смерті останнього.

За своїм характером всі вище зазначені тілесні ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до поступлення ОСОБА_9 в КНП «Свалявська міська лікарня» (15.12.2023 о 12 год 23 хв) та за своїм характером вкладаються в час події, яка мала місце - 15.12.2023 близько 11 год. Вказані тілесні ушкодження згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, пункту 2.1.3. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

15.12.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

17.12.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави та визначено строк дії ухвали 60 діб, тобто до 13.02.2024.

31.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

-3-

Заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 16.03.2024.

Ухвалою слідчого судді строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжено до 16.03.2024.

05.03.2024 ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000689 від 15.12.2023 продовжено до 05 (п`яти) місяців, тобто, до 16.05.2024.

Необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . слідчий мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, адже усвідомлює, що йому загрожує реальна міра покарання, також може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, і з часу обрання запобіжного заходу обставини не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Також слідчий зазначив, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення злочинів, у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, провести які у передбачений законом строк не представилось можливим, з об`єктивних причин, враховуючи особливу складність кримінального провадження, необхідність встановлення інших співучасників вчинення злочину, тривалим проведенням судових експертиз та розсекречених матеріалів негласних (слідчих) розшукових дій, проведення значної кількості інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, а тому існують певні заявлені ризиків, які не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити на строк 60 днів, до 03.05.2024 без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема, домашній арешт. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Слідчим суддею не враховано відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки тому факту, що стан здоров`я ОСОБА_6 , який прикутий до ліжка, що унеможливлює переховування його від слідства й суду, також не доведено існування й інших ризиків, зокрема, здійснення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Крім того не враховано дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання, не бажає уникати відповідальності та не дано оцінці виписці з історії хвороби, з якої вбачається, що ОСОБА_6 не може пересуватися та рухатися навіть у лежачому стані без сторонньої допомоги. Крім того, зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано рішення щодо не визначення ОСОБА_6 розміру застави.

-4-

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримала подану апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000689 від 15.12.2023 щодо вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1, 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

15.12.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

17.12.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави та визначено строк дії ухвали 60 діб, тобто до 13.02.2024.

31.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 16.03.2024.

Ухвалою слідчого судді строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжено до 16.03.2024.

05.03.2024 ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000689 від 15.12.2023 продовжено до 05 (п`яти) місяців, тобто, до 16.05.2024.

-5-

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2024 , якою строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 16.03.2024 та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБУ в Закарпатській областіпро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 03.05.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.

-6-

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

-7-

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними і такі відхиляються.

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, зокрема, стан здоров`я підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

При цьому колегією суддів враховується і те, що положеннями ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 за № 239/5/104, затверджений Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Тобто, особам які утримуються в місцях попереднього ув`язнення забезпечується надання медичної допомоги.

При цьому, відповідних доказів, які б підтверджували факт наявності у підозрюваного таких захворювань, що виключають тримання його під вартою, матеріалами судового провадження не встановлено. Стороною захисту не надано жодних відомостей про неможливість перебування за станом здоров`я ОСОБА_6 під вартою, а будь-яких інших доказів, у яких би достовірно вказувалось на те, що підозрюваний з огляду на захворювання не може триматися під вартою матеріали судового провадження не містять, а додана захисником відповідь начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я» носить рекомендаційний характер та не є тим документом, який засвідчує факт неможливості подальшого перебування ОСОБА_6 під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави уважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

-8-

При цьому враховується і те, що ч. 1 ст. 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів констатує, що крім наявної обґрунтованої підозри, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідатиме характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.

Крім того, за правилами ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Отже вказані обставини виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги і те, що досудове розслідування завершено, а обвинувачений акт щодо ОСОБА_6 направлено для розгляду по суті до Свалявського районного суду Закарпатської області, яким в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання та продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , до 22.06.2024.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2024 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді