Провадження № 1-кс/686/3973/24
06 травня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна тимчасово вилучене майно, а саме 3 (три) купюри ззовні схожі на грошові номіналом 200 (двісті) гривень з наступними серійними номерами: 1) БУ1352498, 2) ДГ8625079, 3) ЄГ4182440з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 30.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловив пропозицію надати службовим особам, а саме поліцейському взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_5 та інспектору взводу 2 роти 1 батальйону УПП з обслуговуванням Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в його інтересах дій, з використанням службового становища, а саме за не притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.
Окрім цього встановлено, що в ході розмови, ОСОБА_4 запропонувавполіцейському взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_5 та інспектору взводу 2 роти 1 батальйону УПП з обслуговуванням Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду за їх сприяння, в межах наданих їм повноважень, у вирішенні питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, на що отримав відмову від зазначених працівниківполіції та попередження про кримінальну відповідальність за вказані дії.
В подальшому, ОСОБА_4 , прямуючи дослужбового автомобіля екіпажу «Сапфір 505» на автодорозі Стрий-Ізварини, 288 км., с. Пирогівці,продовжуючи свої злочинні дії та не реагуючи на відмову працівникаполіції, щодо отримання неправомірної вигоди і попередження про кримінальну відповідальність за надання такої неправомірної вигоди, діючи умисно, у власних інтересах, усвідомлюючи, що поліцейський взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_5 є службовою особоюНаціональної поліції України та наділений повноваженнями з виявлення адміністративних правопорушень та здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, припинення виявлених адміністративних правопорушень, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, не складання протоколу про вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення, реалізовуючи свій попередній злочинний намір, надавполіцейському взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП сержанту поліції ОСОБА_5 вигоду в розмірі 600 гривень запхавши грошові купюри у кишеню штанів останнього.
В подальшому, в ході огляду місця події на автодорозі Стрий-Ізварини, 288 км., с. Пирогівці, Хмельницького району, Хмельницької області поліцейський взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_5 видав згорток із купюрами ззовні схожими на грошові кошти, у кількості 3 (три) купюри номіналом 200 (двісті) гривень з наступними серійними номерами: 1) БУ1352498, 2) ДГ8625079, 3) ЄГ4182440, яків ході проведення огляду вилучено та поміщено у сейф пакет №ICR0107811 та запечатано способом, що виключає несанкціонований доступ до нього.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що указане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як, доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Із клопотання вбачається, що 3 (три) купюри ззовні схожі на грошові номіналом 200 (двісті) гривень з наступними серійними номерами: 1) БУ1352498, 2) ДГ8625079, 3) ЄГ4182440 є предметом вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження інформації на телефонах та неможливості збереження імітаційних грошових коштів у разі їх повернення особі, у якої вони вилучені. .
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя