№ провадження 1-кп/646/55/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 19.02.2014 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасник бойових дій, працює охоронцем у ТОВ «Титан Групп ПЦО», на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду командира роти № НОМЕР_1 СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області з спеціальним званням старшого лейтенанта міліції, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 (в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011),

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 , який згідно з наказом ГУ МВС України в Харківській області №186 о/с від 14.06.2013 займав посаду інспектора з професійної підготовки групи з кадрового забезпечення спеціального батальйону судової міліції «Грифон» ГУМВС України в Харківській області, має спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» та, будучи представником державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Під час охорони громадського порядку ОСОБА_6 , відповідно до ч. 3 ст.18, примітки 1 до ст. 364 КК України в редакції Закону №3207-УІ від 07.04.2011 року із змінами, внесеними згідно з Законом №222-VII від 18.04.2013) є представником влади - працівником правоохоронного органу.

При цьому, ОСОБА_6 було достовірно відомо, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Згідно зі ст.29 Конституції України кожна юдина має право на свободу та особисту недоторканість.

Також, відповідно до ч. 1 ст.25 Закону України «Про міліцію» інспектор професійної підготовки групи кадрового забезпечення СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , як працівник міліції в межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Будучи наділеним від імені держави владою (правами та владними повноваженнями) працівника правоохоронного органу під час охорони громадського порядку у м. Харкові, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про міліцію», Статутом патрульно-постової служби міліції України, затвердженим наказом МВС України від 28.07.1994 року №404, п.18 посадових обов`язків інспектора з професійної підготовки групи з кадрового забезпечення СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області від 28.12.2013, старший лейтенант міліції ОСОБА_6 , 19 лютого 2014 року перевищив надану йому владу - умисно, явно вийшов за межі наданих йому прав та владних повноважень, свідомо порушуючи норми чинного законодавства.

Так, 19.02.2014 з 14:00 год. біля Академії внутрішніх військ МВС України за адресою: м. Харків, пл. Захисників України (кол. Повстання), буд. 3, проходив пікет, пов`язаний з недопущенням залученням курсантів Академії внутрішніх військ МВС України до подій, пов`язаних з розгоном демонстрантів руху «Євромайдан» в м. Києві, про який, координатором руху «Євромайдан-Харків» 19.02.2014 було повідомлено ГУМВС України в Харківській області.

19 лютого 2014 року близько 16:00 години інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 у складі групи із 43 працівників спеціального батальйону судової міліції «Грифон» ГУМВС України в Харківській області, згідно із затвердженим керівництвом ХМУ ГУМВС України в Харківській області 19.02.2014 планом та відповідним рапортом на ім`я начальника ГУМВС України в Харківській області, був задіяний в охороні громадського порядку при проведенні масових заходів протесту громадян України біля Академії внутрішніх військ МВС України за адресою: м. Харків, пл. Захисників України (кол. Повстання), буд. 3.

При цьому, інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , отримав відповідно до журналу «Видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області» пристрій для відстрілу гумових куль - помповий карабін «Форт-500» та 60 патронів до нього, а також бронежилет «Ескорт-2».

Приблизно о 17 годині 08 хвилин 19.02.2014 СБСМ «Грифон» та БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області здійснили розгін демонстрантів від воріт Академії внутрішніх військ МВС України за адресою: м. Харків, пл. Захисників України (кол. Повстання), буд. 3.

Беручи участь у вказаному розгоні демонстрантів, 19 лютого 2014 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин біля воріт Академії внутрішніх військ МВС України, діючи умисно на власний розсуд із мотивів неповаги до прав та законних інтересів громадян, ОСОБА_6 свідомо порушив норми його законодавства, встановлені межі застосування заходів фізичного впливу, передбачених ст.ст.12, 13 Закону України «Про міліцію», необґрунтовано застосував фізичне насильство до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдав фізичного болю та образив особисту гідність потерпілого, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам вказаного громадянина України.

Так, під час розгону демонстрантів, втікаючи впав літній громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який брав участь у мирній акції протесту з метою висловлення своєї громадянської позиції, не мав при собі ніякої зброї чи заборонених предметів, при цьому не вчиняв жодних правопорушень, не чинив непокори чи спротиву законним діям працівників правоохоронних органів, а намагався уникнути сутички з міліцією і добровільно покинути місце проведення вказаного масового заходу.

При цьому, ОСОБА_7 , став наносити лежачому беззахисному ОСОБА_4 впродовж декількох хвилин удари ногами по спині і голові, при цьому потерпілий закрив руками голову, і удари в основному потрапляли по руках і спині, по голові потрапило 2-3 удари. При цьому потерпілому було пошкоджено ліву руку в області кисті - спричинено осколкового перелому нігтьової фаланги 2 пальця з розходженням відломків.

Потім інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , взяв ОСОБА_4 за комір і повів у бік воріт Академії внутрішніх військ МВС України ближче до КПП, обмежуючи право вказаного громадянина на вільне пересування. При цьому, коли ОСОБА_6 , який йшов позаду ліворуч та вів потерпілого, тримаючи за комір і відпускаючи його ненадовго, правою рукою вдарив потерпілого 3-4 рази в ділянку потилиці.

Надалі інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, довівши ОСОБА_4 до воріт академії, наніс потерпілому сильний удар правою ногою ззаду під коліна, від якого потерпілий ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на асфальт, а потім вимушений був підвестись на коліна та сісти на бордюр.

Після того, інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 повторно в грубій образливій формі спитав у потерпілого ОСОБА_4 про зміст його кишень, при цьому тримав його за комір, після чого вдарив його правою рукою в ділянку лівого вуха, стоячи ліворуч від ОСОБА_4 , нахилившись в його сторону.

Застосувавши заходи фізичного впливу до ОСОБА_4 , принизивши і завдавши останньому явну фізичну шкоду, старший лейтенант міліції ОСОБА_6 , порушуючи передбачені ч.4 ст.12 Закону України «Про міліцію» обов`язки, не забезпечив надання необхідної допомоги потерпілому в найкоротший строк.

При цьому, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що визначених ст.ст.12,13 Закону України «Про міліцію» правових підстав для застосування заходів фізичного впливу у нього немає, що ОСОБА_4 не чинить будь-який опір, і вказаних обставин позбавлений можливості здійснити втечу або заподіяти будь-кому шкоду, достовірно знаючи, що працівник правоохоронного органу має діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, реально оцінюючи обстановку, проявляючи свою зверхність та зухвалість, на очах у великої кількості тележурналістів та сторонніх громадян, підриваючи авторитет міліції, чим спричиняючи істотну шкоду державним та громадським інтересам, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, - перевищив владу - умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та владних повноважень працівника правоохоронного органу під час виконання обов`язків з охорони громадського порядку, з мотивів неповаги до учасників акцій протесту та їх прав, грубо порушуючи вищевказані норми законодавства, безпідставно спричинив вказані удари громадянину ОСОБА_4 , що завдало фізичного болю останньому.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1324-с/14 від 05.08.2014 у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівої кисті вигляді застарілого консолідуючого осколкового перелому нігтьової фаланги 2-го пальця з розходженням відломків, який утворився від ударної травматичної дії тупим твердим предметом з місцем прикладання сили в ділянку перелому. Зазначена травма спричинила тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів, і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вказані незаконні дії ОСОБА_6 з тривалого побиття потерпілого були припинені лише після неодноразового рішучого втручання заступника командира БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 , який став очевидцем вказаних дій та фізично зупинив їх.

Внаслідок вищевказаних протиправних умисних дій інспектора з ПП СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_4 , що передбачені та гарантовані ст.ст. 3, 19, 28, 29 Конституції України; ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 20 Закону України «Про міліцію»; п.п. 1, 2, 3, 299, 301, 339 Статуту патрульно-постової служби міліції України, що затверджений наказом МВС України від 28.07.1994 року №404, оскільки за відсутності законних підстав потерпілий ОСОБА_4 офіційно у процесуальному порядку ніким не затримувався, і не притягався до жодного виду юридичної відповідальності: кримінальної, адміністративної чи цивільно-правової.

Крім того, інспектор з ПП ГКЗ СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 допустив порушення п. 2.1. Розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС раїни №155 від 22.02.2012.

Вищевказаними умисними діями ОСОБА_6 вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, яке супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011).

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК країни (у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011), тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, яке супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 365 КК країни (у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011), у зв`язку з закінченням строків давності та зазначив, що з дати вчинення кримінального правопорушення 19.02.2014 станом на 11.04.2024 сплинули строки притягнення його до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. Від органів досудового розслідування або суду не ухилявся, будь-яких злочинів при проведенні досудового розслідування та судовому розгляді кримінального провадженні не вчиняв.

Захисник клопотання свого підзахисного підтримав, просив його задовольнити через наявність законних підстав для застосування ст. 49 КК України та п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, оскільки застосування строків давності, передбачених ст. 49 КК України не залежить від процесуальної позиції прокурора, у разі закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, просив судові витрати покласти на державу, а долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Потерпілий неодноразово письмово викладав свою думку щодо закриття провадження у справі та подавав різним складам суду клопотання про відмову у визнанні потерпілим, надавав показання суду, в яких також неодноразово підкреслював про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

В ході розгляду кримінального провадження, встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 365 КК України (у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011), пройшло понад десять років. Крім того, в ході судового розгляду судом досліджено письмові докази, висновки судових експертиз, переглянуто долучені відеоматеріали зафіксованих подій злочину та ходу проведення процесуальних дій, досліджено документи щодо призначення на посаду та функціональних обов`язків обвинуваченого, щодо видачі обвинуваченому спеціальних засобів та помпової рушниці, вивчено речові докази.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Стаття 49 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло, зокрема, понад десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Чинна редакція статті 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з ст.12 КК України (у редакції чинній станом на час вчинення інкримінованого діяння), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України кваліфікувалось як тяжкий злочин, за чинною редакцією цієї ж статті КК України це кримінальне правопорушення також є тяжким злочином.

Таким чином, з 19.02.2014 - моменту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 365 КК країни (у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011), який віднесений кримінальним законодавством до категорії тяжкого злочину, минув строк понад десять років.

При цьому, ОСОБА_6 , як встановлено під час судового розгляду та не оспорювалося стороною обвинувачення, не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, до закінчення строків давності нових злочинів не вчиняв, тобто перебіг давності, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що його позиція є добровільною і істинною, йому зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, просив його звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

З вищезазначених підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 - звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім цього, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 19.02.2014 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 365 КК України підлягає закриттю.

Цивільний позов у рамках кримінального провадження не заявлявся.

Запобіжний захід під час судового розгляду відносно обвинуваченого не застосовувався.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України від кримінальної відповідальності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 19.02.2014 відносно ОСОБА_6 , за дії, передбачені ч. 2 ст. 365 КК України (у редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011) - закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати в розмірі 15 265 грн. 00 коп. відшкодувати за рахунок державного бюджету.

Речові докази: 3 рентгензнімки потерпілого ОСОБА_4 ; 3 комп`ютерні CD-диски з відеозаписами подій 19.02.2014, які є додатками до висновків судово-фоноскопічних експертиз; довідка з переліком працівників, які брали участь в охороні громадського порядку на масових заходах 19.02.2014 ОСОБА_6 спеціального засобу «Форт-500»; книгу видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів СБСМ «Грифон» ГУМВС України в Харківській області - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1