Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9004/24
Провадження №1-кп/523/1233/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000651 від 2.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбачених ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

21.04.2024 року приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., №734 від 6.11.2023р., №49/24 від 5.02.2024р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3564-IX від 6.02.2024р., перебував на лавочці біля магазину «Продукти», розташованому по АДРЕСА_2 , коли до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_6 , який присів поряд з ним та завів розмову. Через деякий час, ОСОБА_6 відлучився, відійшовши за кут будинку, залишивши належний йому мобільний телефон на лавочці без нагляду. ОСОБА_7 , скориставшись сприятливими умовами, що потерпілий відійшов в сторону та поряд із сторонніх нікого не було, діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1200 гривень, належного потерпілому, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день 21.04.2024 року у вечірній час знаходився біля продуктового магазину, розташованому по АДРЕСА_2 , сидів на лавочці, курив, коли до нього підійшов незнайомий чоловік, завів розмову, трохи посидів поряд з ним, потім встав та відійшов, довго не повертався. Він побачив, що на лавочці лежить мобільний телефон, який був залишений потерпілим без нагляду, спонтанно у нього виник намір на викрадення чужого майна. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон «Самсунг» та залишив місце скоєння злочину. На наступний день викрадений телефон продав за 500 гривень, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснити не зміг, запевняючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде, завданий потерпілій збиток відшкодований в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідка, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 2.05.2024 року та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, крім цього має постійне місце проживання та реєстрації, за яким позитивно характеризується відповідно характеристики, наданої ДОП СП ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, також суд враховує наявність у обвинуваченого бажання вести законослухняний спосіб життя, його негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, повернення викраденого майна, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені та не вказані досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Крім цього вивченням матеріалів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 8.05.2024 року було винесено ухвалу про накладення арешту на майно, добровільно виданого свідком ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вилученого в ході огляду.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами.

Статтею 174 ч.4 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси №523/7651/24 (Пр.№1-кс/523/1537/24)від 8.05.2024 року про накладення арешту на тимчасове вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, ніким із учасників процесу не оспорюються, при ухваленні вироку ОСОБА_4 втрачає статус обвинуваченого, конфіскація майна не передбачена санкцією статті, у зв`язку з чим з метою не порушення Конституційних прав громадян та реалізації права власника розпоряджатися або користуватися своїм майном, суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна та вищезазначений речовий доказ вважати повернутим власнику за належністю.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучався речовий доказ, а саме диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 16.05.2024р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000651 від 2.05.2024 року, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000651 від 2.05.2024 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 та дані щодо речових доказів.

На підставі викладеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив висновки, має бажання вести законослухняний спосіб життя, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно ст.165 ч.1 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/7651/24 (Пр.№1-кс/523/1537/24) від 8.05.2024 року, якою був накладений арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 - скасувати за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5» в корпусі золотистого кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ - диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 16.05.2024р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000651 від 2.05.2024 року - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1