Провадження № 11-сс/811/519/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.04.2024 року про відмову у накладенні арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000090 від 21.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовлено.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя покликається на те, що арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого, у межах вказаного кримінального провадження накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року та такий на даний час діє. Відтак, підстав для повторного накладення арешту на вказане майно немає.

На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на необґрунтованість висновку слідчого судді про те, що арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого, вже накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року. Вважає, що не накладення арешту на вказане майно може призвести до його незаконного відчуження, а тому з метою забезпечення збереження його як речового доказу на нього слід накласти арешт.

Потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року не зазначена площа арештованого майна. Слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про те, що інших доказів до клопотання слідчого як підстави накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову не надано.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як слідчим суддею, так і колегією суддів встановлено, що у провадженні ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000090 від 21.07.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_7 щодо організації незаконної реєстрації права власності та незаконного відчуження об`єктів нерухомості під літерою «Б-2», що знаходяться у АДРЕСА_1 , всередині яких знаходиться водонапірна вежа та боднарне приміщення, що належать на праві власності ОСОБА_7 , та фактично розташовані на його земельних ділянках.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000090 від 21.07.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задоволено та накладено арешт на приміщення нежитлової будівлі, позначеної на плані літерою «Б-2», а також земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0009, загальною площею 0,1000 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто заборонено ним користуватися та розпоряджатися.

Ухвала слідчого судді не скасована, набрала законної сили та діє на даний час.

На підставі вищевказаної ухвали до Державного реєстру речових прав внесено зміни та зазначено, що на нежитлові приміщення під літ. «Б-2», загальною площею 1298, 9 кв. м., р. н. 01, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт.

Тому, на переконання колегії суддів, при накладенні арешту на вищевказане майно ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року, досягнуто мету та завдання заходу забезпечення у кримінальному провадженні №0000090 від 21.07.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вимогами КПК України не передбачено повторне накладення арешту при дії попередньої ухвали про накладення арешту на те ж саме майно з тих же підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відтак, доводи потерпілого, викладені у формі клопотань про необхідність встановлення можливості здійснення через аукціон ДП «Сетам» продажу арештованого майна підлягають з`ясуванню під час провадження досудового розслідування із прийняттям відповідного процесуального рішення і не є предметом розгляду при перегляді ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

Таким чином, з огляду на те, що арешт на вищевказане майно накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2023 року та на даний час діє, а слідчий фактично повторно звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000090 від 21.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4