Справа № 521/4997/24
Номер провадження:1-кс/521/1060/24
У Х В А Л А
Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені судового контролю.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Слідчим суддею проводився розгляд клопотання дізнавача СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про арешт майна, а саме: автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 28.03.2024 року в ході огляду місця події.
1.2.Клопотання розглядалось за ініціативою дізнавача.
2.Встановлені слідчим суддею обставини і докази.
2.1. 28.03.2024 року до ЧЧ ВП №3 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зупинили транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час огляду якого було виявлено явні ознаки знищення він-коду автомобіля.
2.3.Для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідно проведення ряду слідчих дій та ряду судових експертиз.
2.4.У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті транспортного засобу, який є необхідним для збереження речових доказів.
3.Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.
3.1. Прокурор, дізнавач та володілець транспортного засобу про дату, час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК, однак в судове засідання не з`явились. Дізнавач надала відповідну заяву про розгляд клопотання без її з прокурором участі.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
4.1. Слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
4.2.Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керується ст. ст. 170, 173 КПК.
4.3.Слідчим суддею встановлено, що 28.03.2024 року до ЧЧ ВП №3 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зупинили транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час огляду якого було виявлено ознаки знищення він-коду автомобіля.
4.4. 28.03.2024 року дізнавачем був проведений огляд місця події та транспортного засобу, під час якого було виявлено ознаки знищення або можливої корозії він-коду автомобіля, автомобіль було вилучені. В теперішній час дізнавачем виконуються завдання кримінального провадження.
4.5.Обставини правопорушення свідчать про встановлення факту знищення (можливо в результаті корозії) він-коду автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , про що не має відмітки у реєстраційному документі на транспортний засіб.
4.6. Власник майна під час розслідування показав, що він придбав вказаний автомобіль на початку березня 2023 року через мережу інтернет на сайті «Авторіа», перед купівлею транспортний засіб не перевіряв, чому відсутній він-код йому не відомо.
4.7.За вказаним провадженням не передбачено спеціальної конфіскації; конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення; відсутній і цивільний позов. Тобто, самі властивості правопорушення пов`язані лише з фактом знищення він-коду. Суспільні відносини у даному випадку пов`язані із охороною порядку реєстрації транспортних засобів та контрольоване використання таких транспортних засобів.
4.8.У даному випадку, правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Дізнавач мав право на вилучення транспортного засобу, оскільки ним встановлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК.
4.9.Таким чином, завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 2 ст. 170 КПК/.
4.10.Метою арешту майна, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
4.11. Є очевидним, що транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди правопорушення та може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
4.12.При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
4.13.Відповідно правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині та з ним необхідно провести відповідні експертизи.
4.14.Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна, яке вилучено під час огляду місця події у вигляді заборони розпорядження ним.
4.15.У даному випадку слідчий суддя вважає, що можливо допустити повернення транспортного засобу його володільцю. з метою належного користування, однак з обмеженням що передбачає заборону на право розпорядження таким транспортним засобом.
4.16.Саме такий порядок речей зможе забезпечити право власності особи, інтереси правосуддя та завдання кримінального провадження. Виконана таким чином буде і мета часткового арешту майна, збереження його для можливого подальшого судового провадження.
4.17.Враховуючи досліджені докази та встановлені обставини за кримінальним провадженням, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для накладення арешту на майно, а саме: автомобіля марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження вказаним майном.
4.18.Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 170, 173 КПК.
1.Висновки слідчого судді.
Накласти частково арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 28.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
-автомобіль марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 .
Повернути володільцю майно, яке було вилучено під час огляду місця події 28.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: автомобіль марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , з правом користуватись, але без права розпорядження (продавати, дарувати, передавати у користування та інш.) вказане майно.
Попередити володільця вказаного автомобіля про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
2.2.Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1