Справа № 308/1011/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000337 від 22.09.2021 р., -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором, просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 належної на праві приватної власності ОСОБА_6 , а також накласти арешт у вигляді заборони на відчуження транспортного засобу автомобілю марки «MITSUBISHI COLT», державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , договором КП укладеним в ТСЦ №2141/2020/2204886 від 16.09.2020 власником являється ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 на підставі наказу директора ОСОБА_7 № 01-К від 17.10.2019 прийнята на посаду головного бухгалтера КНП «Центр профілактики та боротьби зі СНІДом» Закарпатської обласної ради, в подальшому, у зв`язку з реорганізацією підприємства, на підставі наказу в.о. директора ОСОБА_7 № 02-к від 15.04.2020 переведена на посаду головного бухгалтера КНП «Закарпатський обласний центр громадського здоров`я» Закарпатської обласної ради.

Наказом директора ОСОБА_7 № 47-к від 02.05.2022 ОСОБА_6 звільнено з посади головного бухгалтера КНП «Закарпатський обласний центр громадського здоров`я» Закарпатської обласної ради.

Так, ОСОБА_6 , достовірно знаючи вимоги вищевикладених нормативно-правових актів, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції з організації ведення бухгалтерського обліку КНП ЗОЦГЗ ЗОР, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересів служби, будучи обізнаною з порядком надання медичних послуг на підприємстві, усвідомлюючи, що директором установи ОСОБА_7 , не забезпечено покладання обов`язків касира на наявні штатні одиниці, а нею - ОСОБА_6 , не організовано оприбуткування готівки в касі підприємства відповідно до вимог «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з директором, маючи на меті заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах, в порушення вимог наказу від 15.05.2020 №15/1 «Про надання медичних послуг» в КНП ЗОЦГЗ ЗОР та вимог до ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, при наданні платних послуг, у період з липня по грудень 2020 року, організували отримання не облікованої готівки безпосередньо від пацієнтів в приміщенні адміністративної будівлі КНП ЗОЦГЗ ЗОР за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого, в порушення вимог бухгалтерського обліку, головним бухгалтером ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором КНП ЗОЦГЗ ЗОР ОСОБА_7 , із залученням, за вказівкою директора, інших працівників закладу, умисно, з корисливих мотивів було організовано часткове внесення на рахунок підприємства готівкових грошових коштів від імені фізичних осіб через касу АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09. Інша частина, отриманих у незаконний спосіб та не облікованих готівкових грошових коштів, на рахунок підприємства не надійшла.

З метою приховання злочинної діяльності, створюючи враження облікування готівкових коштів у законний спосіб, головний бухгалтер ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором КНП ЗОЦГЗ ЗОР ОСОБА_7 , умисно, використовували для бухгалтерського обліку службові чеки АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09, які не відповідали вимогам пунктів 1 та 2 розділу II Наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів», не підтверджували внесення готівкових коштів на рахунок підприємства, та видавались касирами АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09 на прохання працівників КНП ЗОЦГЗ ЗОР, залученим до неправомірної діяльності без їх відома.

Таким чином, підприємством у період з липня по грудень 2020 року надано послуги за 951 договором фізичним особам, від яких грошові кошти не надійшли на рахунок КНП ЗОЦГЗ ЗОР. Ненадходження коштів головний бухгалтер ОСОБА_6 приховувала долученими до договорів службовими чеками АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09, котрі фактично не є фіскальним касовим чеком та не свідчать про внесення готівкових коштів на рахунок підприємства.

Документально підтверджується несплата грошових коштів на рахунок КНП ЗОЦГЗ ЗОР за надані послуги згідно з укладеними договорами про надання медичних послуг за період з липня по грудень 2020 року на загальну суму 638 991, 00 гривень.

Як наслідок, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , в порушення вимог посадової інструкції головного бухгалтера та статуту КНП ЗОЦГЗ ЗОР, затвердженого рішенням обласної ради від 05.05.2020 № 1725, наказу від 15.05.2020 № 15/1 «Про надання медичних послуг» в КНП ЗОЦГЗ ЗОР, яким затверджено «Порядок надання платних послуг з медичного обслуговування», пунктів 1 та 2 розділу II Наказу Міністерства фінансів країни від 21.01.2016 року № 13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів», ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем заволоділа грошовими коштами в особливо великих розмірах, отриманими за надання послуг згідно з укладеними між фізичними особами та КНП ЗОЦНЗ ЗОР договорами за період з липня по грудень 2020 року, а саме: за липень - на загальну суму 7904,00 гривень, вересень - на загальну суму 3435,00 гривень, жовтень - на загальну суму 96887,00 гривень, листопад - на загальну суму 294756,00 гривень, грудень - на загальну суму 236009,00 гривень, всього на загальну суму 638 991,00 гривень, унаслідок чого КНП «Закарпатський обласний центр громадського здоров`я» Закарпатської обласної ради спричинено матеріальні збитки на загальну суму 638 991, 00 грн., яка у 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_6 , достовірно знаючи вимоги викладених вище нормативно-правових актів, будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції з організації ведення бухгалтерського обліку КНП ЗОЦГЗ ЗОР, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересів служби, будучи обізнаною з порядком надання медичних послуг на підприємстві, усвідомлюючи, що директором установи ОСОБА_7 , не забезпечено покладання обов`язків касира на наявні штатні одиниці, а нею - ОСОБА_6 , не організовано оприбуткування готівки в касі підприємства відповідно до вимог «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з директором, здійснила розтрату витратних матеріалів за надані медичні послуги, а саме: в порушення вимог наказу від 15.05.2020 №15/1 «Про надання медичних послуг» в КНП ЗОЦГЗ ЗОР та вимог до ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, при наданні платних послуг, у період з липня по грудень 2020 року, організувала отримання не облікованої готівки безпосередньо від пацієнтів в приміщенні адміністративної будівлі КНП ЗОЦГЗ ЗОР за адресою АДРЕСА_2 .

Після чого, в порушення вимог бухгалтерського обліку, головним бухгалтером ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором КНП ЗОЦГЗ ЗОР ОСОБА_7 , із залученням, за вказівкою директора, інших працівників закладу, умисно, з корисливих мотивів було організовано часткове внесення на рахунок підприємства готівкових грошових коштів від імені фізичних осіб через касу АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09. Інша частина, отриманих у незаконний спосіб та не облікованих готівкових грошових коштів, на рахунок підприємства не надійшла.

З метою приховання злочинної діяльності, створюючи враження облікування готівкових коштів у законний спосіб, головний бухгалтер ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором КНП ЗОЦГЗ ЗОР ОСОБА_7 , умисно, використовували для бухгалтерського обліку службові чеки АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09, які не відповідали вимогам пунктів 1 та 2 розділу II Наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів», не підтверджували внесення готівкових коштів на рахунок підприємства, та видавались касирами АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09 на прохання працівників КНП ЗОЦГЗ ЗОР, залученим до неправомірної діяльності без їх відома.

Таким чином, підприємством у період з липня по грудень 2020 року надано послуги по 951 договором фізичним особам, від яких грошові кошти не надійшли на рахунок КНП ЗОЦГЗ ЗОР. Ненадходження коштів головний бухгалтер ОСОБА_6 приховувала долученими до договорів службовими чеками АТ «Укрпошта» ВПЗ Ужгород 09, котрі фактично не є фіскальним касовим чеком та не свідчать про внесення готівкових коштів на рахунок підприємства.

Документально підтверджується несплата грошових коштів на рахунок КНП ЗОЦГЗ ЗОР за надані послуги згідно з укладеними договорами про надання медичних послуг за період з липня по грудень 2020 року на загальну суму 638 991, 00 гривень.

Вартість витратних матеріалів за надані медичні послуги КНП ЗОЦГЗ ЗОР по 951 договору, щодо яких у зазначений період не надійшли грошові кошти на рахунок підприємства становить 261999, 41 гривень.

Водночас, головним бухгалтером ОСОБА_6 складалися меморіальні ордери №7-авт помісячно та перераховувалися постачальникам планові аванси в повному обсязі за отримання витратних матеріалів, що використовувались КНП ЗОЦГЗ ЗОР у період з липня по грудень 2020 року, що підтверджується записами в дебет субрахунку 361 «Розрахунки в порядку планових платежів» та отримання товарів від постачальників супроводжувався записами в кредит субрахунку 361 «Розрахунки в порядку планових платежів».

Тобто, внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витратні матеріали справно замовлялися, оплачувалися та витрачалися на надання платних послуг, оплата за які на рахунок підприємства не надходили.

Як наслідок, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , в порушення вимог посадової інструкції головного бухгалтера та статуту КНП ЗОЦГЗ ЗОР, затвердженого рішенням обласної ради від 05.05.2020 № 1725, наказу від 15.05.2020 № 15/1 «Про надання медичних послуг» в КНП ЗОЦГЗ ЗОР, яким затверджено «Порядок надання платних послуг з медичного обслуговування», пунктів 1 та 2 розділу II Наказу Міністерства фінансів країни від 21.01.2016 року № 13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів», ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем здійснили розтрату витратних матеріалів за надані медичні послуги згідно з укладеними договорами між фізичними особами та КНП ЗОЦНЗ ЗОР договорами на користь зазначених фізичних осіб за період з липня по грудень 2020 року, а саме: за липень - на загальну суму 2959,84 гривень, вересень - на загальну суму 1359,21 гривень, жовтень - на загальну суму 37850,98 гривень, листопад - на загальну суму 119280,32 гривень, грудень - на загальну суму 100549,06 гривень, всього на загальну суму 261999,41 гривень, чим Закарпатській обласній раді спричинено матеріальні збитки на вказану суму.

01.07.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозри у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція статті 191 ч.5 КК України визначає можливість застосування покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

У відповідності до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , та придбана нею 01.10.2021 одразу після вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до Реєстраційної картки транспортного засобу на транспортний засіб марки «MITSUBISHICOLT»,державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , договором КП укладеним в ТСЦ №2141/2020/2204886 від 16.09.2020 власником являється ОСОБА_6 .

Орган досудового розслідування ставить клопотання перед слідчим суддею про арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки«MITSUBISHICOLT», державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , договором КП укладеним в ТСЦ №2141/2020/2204886 від 16.09.2020 власником являється ОСОБА_6 з метою забезпечення можливості відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням та виконання вироку в частині конфіскації майна.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що на квартиру вже було накладено арешт ухвалою слідчого судді, а по вказаному транспортному засобі відсутні відомості про факт перебування у володінні підозрюваної такого.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речов их доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено слідчим суддею Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000337 від 22.09.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України.

У межах даного кримінального провадження 01.07.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозри у вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України.

Згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Так, ухвалою слідчою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 03.04.2024 року у справі №308/1011/24, 1-кс/308/1364/24 накладено арешт у вигляді заборони на відчуження в частці квартири АДРЕСА_1 належної на праві приватної власності ОСОБА_6 , з метою можливості конфіскації майна як виду покарання, спеціальна конфіскація майна особи в разі доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінальних правопорушень.

Отже, слідчим суддею вже вирішено питання про арешт квартири АДРЕСА_1 належної на праві приватної власності ОСОБА_6 , повторне ініціювання слідчим цього питання необґрунтоване, а тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Згідно Реєстраційної картки транспортного засобу на транспортний засіб марки «MITSUBISHICOLT», державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , договором КП укладеним в ТСЦ №2141/2020/2204886 від 16.09.2020 року власником являється ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи доцільність накладення арешту на рухоме майно підозрюваної слідчий посилається на необхідність такого арешту для забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди завданої діями ОСОБА_6 внаслідок кримінального правопорушення та подальшого забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 3 ст. 170 КПК України регламентовано на які об`єкти може бути накладено арешт (на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права), а також чітко визначено осіб, у власності яких має перебувати таке майно, зокрема, таке майно має перебувати у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час встановлення правових підстав, що зумовлює арешт майна, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст.191 та. ч. 3 ст. 191 КК України. Санкція ч. 5 ст. 191 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тому арешт рухомого майна, належного підозрюваній, обумовлюється можливим застосуванням до останньої, у випадку визнання її винною, покарання у виді конфіскації майна.

Перевіривши наявні у суду матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Виходячи з наведеного, на думку слідчого судді, розумність та співрозмірність обмеження права власності в частині накладення заборони заборони на відчуження транспортного засобу автомобілю марки «MITSUBISHI COLT», державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , відповідатиме завданню кримінального провадження та не шкодитиме інтересам інших осіб.

Врахувавши правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, що у свою чергу направлене на досягнення дієвості цього провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000337 від 22.09.2021 р., задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження транспортного засобу автомобілю марки «MITSUBISHI COLT», державний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 18 липня 2024 року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1