Дата документу 07.05.2024 Справа № 333/3224/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/3224/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/283/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, який має середню технічну освіту, військовослужбовець певної військової частини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2024 року, якою задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 червня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою у клопотанні слідчого відмовити, а у разі необхідності застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою без з`ясування усіх належних обставин, а тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 визнає факт залишення місця служби, однак це було пов`язано зі станом здоров`я, пройшовши медичне обстеження, дізнавшись про наявність певного захворювання, останній вимушений був проходити терапію.

Вказує, що підозрюваний бажає надалі проходити військову службу, якщо після проходження медичного огляду військово-лікарська комісія визнає його придатним за станом здоров`я до військової служби.

Зазначає, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має двох дітей.

Крім того, підозрюваний має незадовільний стан здоров`я та потребує постійного лікування.

Вважає, що заявлені та встановлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, є формальними та недоведеними.

Вказує, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не в повній мірі дотримано вимоги КПК України. Не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 08 квітня 2024 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом командира певної військової частини (по стройовій частині) від 11 липня 2023 року №193 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця-санітара 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини, зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_11 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_11 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем певної військової частини за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 06 грудня 2023 року, самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини, який дислокувався поблизу певного населеного пункту Запорізького району Запорізької області, після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини до 07 квітня 2024 року.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_6 за викладених вище обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

07 квітня 2024 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі; повторного вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя звернув увагу окрім іншого на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні військового злочину, вчиненого в період воєнного стану, на його суспільну небезпеку та шкідливість для суспільства, усвідомлення цього самим підозрюваним.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Також, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

В той же час, з урахуванням обставин, передбачених ч.4 ст.182 КПК України, та відповідно до вимог ч.3 ст.183 цього Кодексу, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під варту, одночасно визначив заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, як альтернативний запобіжний захід.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

В ході апеляційного розгляду на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, стороною захисту надано копії: свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження, характеристику, видану старостою Андріївського старостинського округу.

Проте, на думку колегії суддів, фактичні дані, що містяться в цих документах, а також обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має двох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків, з огляду на фактичні обставини провадження, ступень тяжкості та суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 залишив місце служби з метою проходження медичного обстеження, самі по собі не вказує на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам.

Додані до клопотання докази свідчать про те, що ОСОБА_6 не повідомляв командування військової частини про такі обставини, на телефонні дзвінки не відповідав, вживались заходи для його пошуку.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна медична характеристика, в якій зазначено, що за час проходження військової служби ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався.

В свою чергу, всі обставини провадження мають встановлюватися в ході досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, у встановленому законом порядку, в тому числі мають перевірятися всі доводи сторони захисту та оцінюватися у сукупності з іншими доказами.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний бажає надалі проходити військову службу, якщо після проходження медичного огляду військово-лікарська комісія визнає його придатним за станом здоров`я до військової служби, на цій стадії провадження, не є достатніми для застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, з огляду на наведене вище.

Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам провадження і змісту оскаржуваної ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, а також ті, що були вказані захисником та підозрюваним під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Також, слідчим суддею враховано положення ч.8 ст.176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених в т.ч. статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, після повідомлення підозрюваним та його захисником у судовому засіданні апеляційного суду про те, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, проте належного лікування в умовах слідчого ізолятора не отримує, колегія суддів, в порядку ст.206 КПК України, з метою недопущення порушення конституційних прав обвинуваченого, постановила ухвалу, якою доручила начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 (за його згодою) та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2024 року, якою задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 червня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4