Справа № 405/3600/24
провадження № 1-кс/405/1986/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000039 від 28.02.2024 року за ч.2 ст.28 та ч.2 ст. 372, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 366, ч.2. ст.28 та ч.1 ст. 263 КК України,-

встановив:

03.07.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000039 від 28.02.2024 року за ч.2 ст.28 та ч.2 ст. 372, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 366, ч.2. ст.28 та ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування заяви про відвід захисник зазначив, що у провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 надійшло клопотання від імені прокурора, який за змістом клопотання, здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

Під час розгляду клопотання по суті слідчий суддя перевірив повноваження осіб, які прибули в судове засідання, в тому числі, перевірив повноваження ОСОБА_3 та допустив його до участі у розгляді клопотання.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_3 надав наказ на призначення його прокурором Новоукраїнської окружної прокуратури, а також паспорт громадянина України, що посвідчує його особу. При цьому, ОСОБА_3 не надав документи, що підтверджують, що він дійсно є працівником органів прокуратури України, в тому числі, прокурором структурного підрозділу Кропивницької обласної прокуратури, а саме - службове посвідчення. Отже, слідчий суддя допустив до участі у справі особу, яка не надала посвідчення, що підтверджує належність особи до органів прокуратури, в тому числі, до певного структурного підрозділу Кіровоградської обласної прокуратури.

Відповідно до пункту 15 ч.1 ст. 3 КПК України- прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України « Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень. Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України « Про прокуратуру» прокурори, у тому числі прокурори стажисти окружних прокуратур, мають службове посвідчення. Положення про службове посвідчення та його зразок затверджується Генеральним прокурором.

Отже, слідчий суддя, всупереч зазначеного Закону, допустив до участі в справі особу, яка не мала службового посвідчення прокурора.

Крім того, слідчий суддя, допускаючи ОСОБА_3 до участі у справі, не прийняв до уваги вимоги ст. 36 КПК України.

Так, відповідно до пункту 1 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. За пунктом 4 ч.2 цієї статті він має право доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих ( розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь в них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі ( розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Матеріали, що додані до клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , не містять будь-яких посилань на те, що існують виключні обставини для того, що прокурор який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, особисто проводив всі слідчі дії в цьому кримінальному провадженні, а фактично здійснював в повному обсязі досудове розслідування.

Матеріали, що долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , свідчать про те, що досудове розслідування слідчими ДБР не здійснювалось взагалі, а отже будь- яких правих підстав для здійснення досудового розслідування самим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в цьому кримінальному провадженні немає.

Всі зазначені вище обставини, в тому числі відсутність доказів повноважень ОСОБА_3 , як прокурора відповідного підрозділу Кіровоградської обласної прокуратури, в кримінальному провадженні, здійснення ним особисто досудового розслідування в названому кримінальному всупереч вимогам підсудності, свідчать про надання слідчим суддею переваги стороні обвинувачення при здійсненні ним повноважень щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід слідчого судді, зазначив, що слідчий суддя допустив упередженість під час відкриття провадження у розгляді клопотання про запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Прокурор заперечував відносно задоволення заяви про відвід, просив відмовити в задоволенні заяви.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_6 не з`явився, надав заяву, в якій просить провести розгляд заяви за його відсутності, відвід вважає необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Суд, вивчивши заяву про відвід слідчого судді та матеріали, якими його обґрунтовує захисник, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 знаходиться клопотання прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

Так, положеннями ст. 75 КПК України встановлено перелік підстав, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Дотримання цієї гарантії забезпечується як правом учасників справи на спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, чим забезпечується його незалежність в кожному окремому провадженні, так і правом судді за наявності визначених процесуальним законодавством підстав заявляти самовідвід.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Таким чином, підстави для відводу чи самовідводу судді можуть мати не лише беззаперечний об`єктивний критерій, а й бути оціночною категорією, що з одного боку, дає змогу реалізувати конституційний принцип «незалежного розгляду справи суддею», а з іншого - є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Проте, захисником ОСОБА_5 не наведено на обґрунтування підстави для відводу слідчого судді, передбаченої п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , жодного доказу.

Твердження захисника, що слідчий суддя допустив до участі у справі особу, яка не мала службового посвідчення, а тому, прокурор ОСОБА_3 не мав брати участь у розгляді клопотання, є безпідставним, оскільки прокурором був наданий наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 22.11.2023 №224 к про призначення ОСОБА_8 на посаду прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області з 24.11.2023 та постановою керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 22.05.2024 про зміну групи прокурорів визначено склад групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.02.2024, старшим якої визначений прокурор Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 37 КПК України, призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є дискреційними повноваженнями керівника Кіровоградської обласної прокуратури.

Крім того, суд критично відноситься до доводів захисника про те, що слідчий суддя допустив прокурора ОСОБА_8 до участі у справі, не прийняв до уваги вимоги ст.36 КПК України, щодо права прокурора на проведення особисто у необхідних випадках слідчих (розшукових) та процесуальних дій в порядку, визначеному КПК України, оскільки відповідно до ч.1 ст. 36 КПК України, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питань щодо допустимості, належності та достатності доказів, що є завданням наступної стадії кримінального провадження.

В судовому засіданні захисником повідомлено про те, що іншим адвокатом підозрюваного ОСОБА_9 вже заявлявся відвід слідчому судді ОСОБА_6 , але з інших підстав, але у його задоволенні було відмовлено та вже ним був заявлений повторний відвід слідчому судді.

Слідчий суддя вважає, такі дії сторони захисту свідчать про зловживанням права на відвід, який заявлений з метою затягування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що призвело до порушення 72 годинного строку його розгляду, встановленого ст. 186 КПК України.

Отже, за вказаних підстав, суддею під час розгляду заяви захисника про відвід не встановлено наявність фактичних, підтверджених відповідними доказами, обставин, які б свідчили про наявність підстав, які б породжували обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 та неможливості винесення ним об`єктивного судового рішення та приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя, -

постановив:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000039 від 28.02.2024 року за ч.2 ст.28 та ч.2 ст. 372, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 366, ч.2. ст.28 та ч.1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10