Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/477/24
У Х В А Л А

27.03.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при проведенні відкритого підготовчого судового засідання в залі судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2023 року за № 0000707, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Арданово Іршавського району Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 135, частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

обвинувальний акт, яким ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 135, частиною другою статті 286 КК України, складено 22.01.2024 року старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , затверджено 22.01.2024 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28.10.2023 року близько 05 години 30 хвилин керував автомобілем марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці в межах 3-4 км автомобільної дороги М26 зі сторони с. Тисобикень в напрямку смт Вилок Берегівського району Закарпатської області, у нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху в кожному напрямку, де в той час попереду в попутному напрямку правим краєм проїзної частини рухався велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сидячи на велосипеді.

Водій ОСОБА_3 , продовжуючи рух та наближаючись до велосипедиста ОСОБА_8 , на якому був одягнутий світловідбиваючий жилет помаранчевого кольору, якого він об`єктивно спроможний був виявити в полі свого зору, з моменту виявлення перешкоди для руху не вжив заходів до маневрування та зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або застосування маневру безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, при цьому додержуючись безпечного бокового інтервалу праворуч не менше ніж 0,5 м, продовжив рухатися далі, в результаті чого грубо порушив вимоги пунктів 2.3, 12.3, 12.6, 13.1 та 1.10 в частині поняття терміну «перешкода для руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого на відстані 200 м від дорожнього знаку 5.68 «Кілометровий знак - 3 км» Правил дорожнього руху, допустив зіткнення у своїй смузі руху з велосипедистом ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран м`яких тканин щоки справа та тильної поверхні лівої кисті; переломів ребер справа III по ключичній лінії та зліва IV по VIII по передньо-пахвинній лінії, з ІХ-ХІ по задньо-підпахвинній лінії з розривами пристінкової плеври та крововиливами в міжреберні м`язи; забою легенів; розривів печінки та селезінки; розриву атланто-окципітального зчленування з повним розривом між головним та спинним мозком; перелому хребта між шийним та грудними відділами з розривом міжхребцевого диску та частковим розривом спинного мозку, що призвели до смерті. Тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті в швидкій послідовності одне за одним від дії тупих твердих предметів і за своїм характером вкладаються в час пригоди. Смерть ОСОБА_8 настала в результаті тупої травми черевної порожнини з розривом атланто-окципітального зчленування з повним розривом між головним та спинним мозком та перелому хребта між шийними та грудними відділами, що супроводжувалися розривом спинного мозку та ускладнилися розвитком спінального шоку. За ступенем тяжкості ушкодження на трупі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Невиконання водієм ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

При таких обставинах ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28.10.2023 року близько 05 години 30 хвилин керував автомобілем марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці в межах 3-4 км автомобільної дороги М26 зі сторони с. Тисобикень в напрямку смт Вилок Берегівського району Закарпатської області, у нічний час доби, без опадів та будь-яких інших атмосферних явищ, де дорога вкрита асфальтобетоном, в плані пряма, має по одній смузі руху в кожному напрямку, де в той час попереду в попутному напрямку правим краєм проїзної частини дороги рухався велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сидячи на велосипеді.

Водій ОСОБА_3 , продовжуючи рух та наближаючись до велосипедиста ОСОБА_8 , на якому був одягнутий світловідбиваючий жилет помаранчевого кольору, якого він об`єктивно спроможний був виявити у полі свого зору, з моменту виявлення перешкоди для руху не вжив заходів до маневрування та зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або застосування маневру безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, при цьому додержуючись безпечного бокового інтервалу праворуч не менше ніж 0,5 м, продовжив рухатися далі, в результаті чого грубо порушив вимоги пунктів 2.3, 12.3, 12.6, 13.1 та 1.10 в частині поняття терміну «перешкода для руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не врахував дорожні умови, внаслідок чого на відстані 200 м від дорожнього знаку 5.68 «Кілометровий знак - 3 км» Правил дорожнього руху, допустив зіткнення у своїй смузі руху з велосипедистом ОСОБА_8 .

У подальшому водій ОСОБА_3 , вчинивши за вказаних обставин дорожньо-транспортну пригоду, всупереч вимог пункту 2.10 Правил дорожнього руху, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому ОСОБА_8 медичної допомоги та транспортувати його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення кримінальної відповідальності, після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди залишив його без допомоги у небезпечному для життя стані, не надав допомоги, з місця події ОСОБА_3 зник та переховувався від працівників Національної поліції аж до встановлення його о 13 годині 00 хвилин 28.10.2023 року в АДРЕСА_2 , за місцем проживання.

При таких обставинах ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 135 КК України, - завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Згідно частини четвертої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У формулюванні обвинувачення повинні бути викладені дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (пункт 2 частини третьої статті 374 КПК України).

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті щодо обох кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, не містить зазначення форми вини.

З врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні, то за відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень нівелюється ефективність судового провадження, оскільки немає доцільності у частковому встановленні обставин кримінальних правопорушень та перевірці їх доказами.

Згідно положень пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимозі пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 291, 314, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 135, частиною другою статті 286 КК України, складений 22.01.2024 року старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , затверджений 22.01.2024 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяОСОБА_1