Справа № 577/3319/24
Провадження № 1-кс/577/1066/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2024 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 17.06.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

18.06.2024 року прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 , вилучені під час огляду місця події 17.06.2024 у період часу з 14:40 год. по 16:05 год., шляхом заборони користування, відчужування та розпоряджання майном.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 17.06.2024 надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що 17.06.2024 невстановлена особа вчиняє самоправні дії по вул. Успенсько-Троїцька, в м. Конотоп біля стадіону «Юність», а саме знімає плити біля проїжджої частини дороги.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 17.06.2024 року. Дії невстановленої особи кваліфіковано за ст. 356 КК України.

Слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_6 17.06.2024 у період часу з 14:40 по 16:05 год. за адресою: м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька біля Центрального парку культури та відпочинку, керуючись ст. 104,105,106,107,223 та 237 КПК України проведено огляд, а саме транспортного засобу «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 . В ході огляду, вилучено транспортний засіб «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 .

Згідно постанови про приєднання до справи речових доказів дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 18.06.2024 вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу; транспортний засіб «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору визнано в якості речового доказу та поміщено на майданчик Конотопського РВП.

Враховуючи, що вилучене майно має значення для кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є правова підстава, передбачена п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення на нього арешту.

Прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та прохає його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен окремо, проти клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, що клопотання не підлягає задоволенню.

Дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 132 КПК України, при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2ст. 171 КПК Україниу клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що 17.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України з коротким викладом обставин про те, що 17.06.2024 надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що 17.06.2024 невстановлена особа вчиняє самоправні дії по вул. Успенсько-Троїцька, в м. Конотоп біля стадіону «Юність», а саме знімає плити біля проїжджої частини дороги. (а.с 3).

СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, яка передбачає відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподі¬яна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З протоколу огляду місця події від 17.06.2024 року вбачається, що 17.06.2024 у період часу з 14:40 по 16:05 год. за адресою: м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька біля Центрального парку культури та відпочинку, керуючись ст. 104,105,106,107,223 та 237 КПК України проведено огляд, а саме транспортного засобу «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 . В ході огляду, вилучено транспортний засіб «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 (а.с.6-8).

Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 18.06.2024 року транспортний засіб «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , помаранчевого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , на ім`я власника ОСОБА_4 , визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів. (а.с.9).

За приписами п. 1 ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, зокрема, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 3 ст.132 КПК України).

Водночас, матеріли клопотання не містять доказів обставин, на які слідчий посилається, також слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподі¬яна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Наявність постанови про визнання майна речовим доказом саме по собі не є підставою для накладення арешту.

Отже, розглядаючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, а майно підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 131,132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24.06.2024 року.

СуддяОСОБА_1