Провадження № 1-кп/554/570/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» квітня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002564 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою (ВПО): АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1)25.11.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 383, ч.4 ст. 384 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2020, точного часу в ході

досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, і, реалізуючи його, незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та розмірі, яку почала зберігати при собі для подальшого вживання, без мети збуту. Після чого, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, направилась на таксі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , однак 17.05.2020, приблизно о 01 годині 20 хвилин, злочинна діяльність ОСОБА_3 була припинена працівниками поліції, та в період часу з 02 години 04 хвилин до 02 години 27 хвилин, за адресою: АДРЕСА_4 , в присутності двох понятих, в правому мокасині, одягненому на ОСОБА_3 , виявлено та вилучено полімерний пакет, в якому знаходилась кристалоподібна речовина, яка, згідно висновку судового експерта №13/1/1481CE-20 від 10 червня 2020 року, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, маса PVP в складі наданої на дослідження речовини складає - 0,2895 грам, обіг якої заборонено, яку ОСОБА_3 незаконно придбала, перевезла та зберігала для особистого вживання, без мети збуту.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченої, яка просила задовольнити клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту діяння, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинила 17.05.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ч.1 ст. 309 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.2 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 , порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, що були чинними на час скоєння нею кримінального правопорушення, в зв?язку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК України, щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, з 01.07.2020 року є кримінальним проступком.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п?ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_3 може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Враховуючи, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, було вчинено ОСОБА_3 17.05.2020, трьохрічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, сплив 17.05.2023 року, даних щодо того, що ОСОБА_3 ухилялася від досудового розслідування та суду чи вчинила нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже перебіг давності, з урахуванням вимог ч.ч.2,3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченійсуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченій роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив їй право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання прокурора, згоду обвинуваченої на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Така правова позиція міститься в постанові ККС ВС від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19).

Крім того, в постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі 203/241/17 міститься висновок, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв?язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов?язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов?язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Згідно обвинувального акту, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1 307,60 грн.

Оскільки, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а ОСОБА_3 звільняється від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ст. 49 КК, у зв?язку із закінченням строків давності і кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому, відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК, витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1 307,60 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченої та покладаються на державу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 року, на полімерний пакет з застібкою, в якій міститься кристалічна речовина блакитного кольору, яку вилучено 17.05.2020 у ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44, 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 20.05.2020 року, на полімерний пакет з застібкою, в якій міститься кристалічна речовина блакитного кольору, яку вилучено 17.05.2020 у ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_4 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме полімерний пакет з застібкою, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою 0,2985 г, яка, згідно постанов про визнання речовим доказом від 11.06.2020 року та квитанції №12737, знаходиться на зберіганні в УЛТ МТЗ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1