Справа №195/411/24
Провадження № 1-кп/195/57/24 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2024 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-02.05.2023 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 КК України, призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;
- 12.06.2023 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.1 ст.125, 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 208 (двохсот восьми) годин громадських робіт;
-24.01.2024 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, остаточно призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 5 років 10 днів, Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 року виправлено описку у резолютивній частині вироку та додано наступне: «На підставі ч.1 ст.71,72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2023 року визначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді 5 років 10 днів позбавлення волі»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
28 грудня 2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 зайшов на неогороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де встановив, що раніше йому знайомий господар домоволодіння ОСОБА_5 , відсутній за вищевказаною адресою. Одразу після чого, у громадянина ОСОБА_4 , який усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст. 6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, раптово виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, належного ОСОБА_5 , поєднане із проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, громадянин ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 28.12.2023 року приблизно о 12 годині 05 хвилин, перебуваючи в умовах воєнного стану, підійшов до вхідних дверей будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявив, що вхідні двері до вказаного будинку зачинені на навісний замок, і, долаючи перешкоду, шляхом застосування власної фізичної сили рук, прикладаючи зусилля та смикаючи, витягнув металеву скобу з лутки дверей до якої кріпився навісний замок, тим самим відчинив двері та проник в середину будинку, де в одній із кімнат виявив бензинову косу марки «GOOD LUCK» моделі ВС-3500 та сокиру марки «SIGMA», які схопив руками та утримуючи дані предмети при собі викрав їх, а саме: виніс із будинку за межі території домоволодіння, після чого з місця вчинення злочину зник.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 941/24 від 19.02.2024 року, на момент вчинення злочину загальна ринкова вартість викраденого майна бензинової коси марки «GOOD LUCK» моделі ВС-3500 та сокири марки «SIGMA», склала 2574,60 грн.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 01 січня 2024 приблизно о 09 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та згадав, що раніше, під час скоєння злочину 28.12.2023, в одній із кімнат будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , бачив чуже майно, яке можна вкрасти електричний шуруповерт марки «Зеніт» моделі «ЗШ-600», належний потерпілому ОСОБА_5 .
Після чого, у громадянина ОСОБА_4 , який усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення вказаного чужого майна, належного ОСОБА_5 , поєднане із проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, громадянин ОСОБА_4 в цей же день, тобто 01.01.2024 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшов на неогороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись, що господар домоволодіння ОСОБА_5 відсутній, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник через незачинені вхідні двері до будинку, де в одній із кімнат виявив електричний шуруповерт марки «Зеніт» моделі «ЗШ-600», та шляхом вчинення фізичних дій викрав його, схопивши власними руками, і утримуючи при собі виніс із будинку та за межі території домоволодіння, після чого з місця вчинення злочину зник.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 941/24 від 19.02.2024 року, на момент вчинення злочину загальна ринкова вартість викраденого майна електричного шуруповерту марки «Зеніт» моделі «ЗШ-600» склала 1004,50 грн.
Таким чином, своїми злочинними діями громадянин ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 28 грудня минулого року в денний час доби з будинку ОСОБА_6 здійснив крадіжку бензокоси та сокири. Крім того, 01 січня цього року також з будинку ОСОБА_6 здійснив крадіжку шуруповерту. Під час крадіжок власника майна в будинку не було. Він сам відчиняв вхідні двері та заходив до будинку. Також обвинувачений щиро кається, та вважає що це була його велика помилка.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про проведення судового розгляду у його відсутність. Просить призначити покарання на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в січні 2024 року до нього прийшов знайомий ОСОБА_8 та запропонував придбати шуруповерт. Свідок купив цю річ приблизно за 500 грн, при цьому ОСОБА_9 стверджував що це його особистий шуруповерт. Пізніше до свідка з`явилися працівники поліції та вилучили шуруповерт. Свідок ніяких вимог до обвинуваченого не має.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:
- витягом з ЄРДР від 09.02.2024 року;
- протоколом огляду місця події від 09.02.2024 року;
- фототаблицями (т. 1 а.с.14-17);
- протоколом огляду речей ( шуруповерта) від 12.02.2024 року ( т.1 а.с.28-29);
- фототаблицями до протоколу огляду речей (шуруповерта) від 12.02.2024 року (т.1 а.с.30-31);
- постановою про визнання речовими доказами електричного шуруповерту марки «Зеніт» моделі ЗШ -600 (т.1.а.с.32);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме: шуруповерта від 19.02.2024 року (т.1 а.с.33-34);
- протоколом огляду речей ( бензокоса, сокира) від 14.02.2024 року ( т.1 а.с.28-29);
- фототаблицями до протоколу огляду речей (бензокоса, сокира) від 14.02.2024 року (т.1 а.с.40-42);
- протоколом огляду речей (шуруповерту марки «Зеніт») від 19.02.2024 року ( т.1 а.с.33-34);
- фототаблицями до протоколу пред`явлення речей для впізнання (шуруповерт марки «Зеніт») від від 19.02.2024 року (т.1 а.с.35);
- протоколом огляду речей ( бензокоса, сокира) від 14.02.2024 року ( т.1 а.с.38-39);
- фототаблицями до протоколу огляду речей (бензокоса, сокира) від 14.02.2024 року ( т.1 а.с.40-42);
- постановою про визнання речовими доказами бензинову косу марки «GOOD LUCK» моделі ВС-3500 та топор марки «SIGMA» від 14.02.2024 року (т. 1 а.с. 43);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме: бензокосу від 19.02.2024 року (т.1 а.с.45-46);
- фототаблицями до протоколу пред`явлення речей для впізнання (бензокоси) від 19.02.2024 року (т.1 а.с.47);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме: сокири від 19.02.2024 року (т.1 а.с.48-49);
- фототаблицями до протоколу пред`явлення речей для впізнання (сокири) від 19.02.2024 року (т.1 а.с.50);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2024 року (т.1.а.с.113-119).
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 у сукупності із дослідженими доказами, суд вважає їх правдивими та послідовними, та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до вимог ст. 93 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає необхідним кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінального правопорушення та визнання провини в повному обсязі.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, його відношення до скоєного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Крім того, суд вважає необхідним застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України, тобто, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2024 року, оскільки ці злочини вчинені до винесення останього вироку відносно громадянина ОСОБА_4 .
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню залишити без змін.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
визнати громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2024 року та остаточно призначити покарання громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років 20 (двадцять) днів.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання за Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 року (справа № 195/344/24, провадження № 1-кс/195/87/24), тобто з 23.02.2024 року (згідно протоколу затримання від 23.02.2024 року).
Відповідно до вимог ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 23 лютого 2024 року, згідно протоколу затримання від 23.02.2024 року та згідно Ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області області від 23.04.2024 (справа № 195/344/24, провадження № 1-кс/195/87/24) по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-бензинову косу марки «GOOD LUCK» модель ВС-3500, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.44);
-сокиру марки «SIGMA», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.44);
-електричний шуруповерт марки «Зеніт» моделі ЗШ-600, який знаходиться на зберіганні у потерпілого - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.44);
- диск DVD-R 4.7 Gb з написом «PATRON» світлого кольору з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 23.02.2024 року, який долучений та знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с. 121).
Стягнути з громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 941/24 від 19.02.2024 року в розмірі 300 (триста ) грн. 00 коп.
Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

11.06.2024