Справа №577/4859/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/716/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2022 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2022 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 717 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у даному рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, як вказує апелянт, в оскаржуваному рішенні суд послався на ст. 349 КПК України, без зазначення її частини, та не досліджував докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, потерпіла у судове засідання не з`явилась, а у поданій заяві просила провести судовий розгляд без її участі, з вказівкою на те, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду, однак не зазначала, що погоджується на скорочений судовий розгляд справи. При цьому, ОСОБА_8 , в порушення ст. 20, 42 КПК України, не було забезпечено право на захист, хоча він бажав мати захисника, а ті обставини, що останній є учасником бойових дій, свідчать про те, що у нього є певні проблеми зі здоров`ям.

Також, апелянт зазначає, що у судовому засіданні прокурор запропонувала провести скорочений розгляд, оскільки ОСОБА_8 визнав свою вину, при цьому, суд не з`ясував, чи правильно останній розуміє зміст обставин, викладених в обвинувальному акті та чи є така його позиція добровільною та безсумнівною.

При цьому, суд не досліджував, на яких умовах ОСОБА_8 орендував квартиру, чи входить мікрохвильова піч до речей, які передані в оренду, враховуючи, що за обставинами справи, між останнім та ОСОБА_9 існували цивільно-правові відносини щодо найму квартири, що вказує на відсутність у діях обвинуваченого ознак крадіжки чужого майна, крім того, не було встановлено, кому належить це житло та чи мала право потерпіла здавати його в оренду.

Також, апелянт зазначає, що у вироку є посилання на висновок експерта, який, фактично, у матеріалах провадження відсутній, тобто, суд не переконався у дійсній ринковій вартості мікрохвильової печі, а доказом цієї обставини визнав ймовірну її вартість.

На думку захисника, належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_8 крадіжки доведено не було, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження необхідно закрити.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно з вироком, 20 серпня 2023 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебував у орендованій подобово квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та яка належить ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний корисливий умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_9 , яке знаходилось у вищевказаній квартирі, а саме мікрохвильовою піччю «MorphyRichards» модель «AG820AKF».

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, ОСОБА_8 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року який було продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 до 18 листопада 2023 року, поклав вказану мікрохвильову піч до поліетиленового пакету та залишив приміщення даної квартири.

В подальшому вказаним майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/11812-ТВ від 25 серпня 2023 року, ринкова вартість викраденої у ОСОБА_9 мікрохвильової печі «MorphyRichards», модель «AG820AKF» станом на 20 серпня 2023 року могла становити 1169 грн. 00 коп.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 був повідомлений завчасно у передбачений законом спосіб, однак, до апеляційного суду у визначений день та час не з`явився.

З доданої захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 до клопотання про здійснення розгляду даної справи за його участі у режимі відеоконференції, довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 листопада 2023 року №2в/2/665 вбачається, що старший солдат ОСОБА_8 з 21 листопада 2023 року призваний до лав ЗСУ, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022.

З врахуванням вищезазначеного, а також того, що у поданій апеляційній скарзі питання про погіршення становища обвинуваченого не ставиться, що ОСОБА_8 не наполягав на розгляді поданої в його інтересах захисником апеляційної скарги виключно за його участі, при тому, що у судовому засіданні, у режимі відеоконференції приймає участь захисник останнього ОСОБА_7 , який є апелянтом і діє виключно в інтересах свого підзахисного, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення розгляду даного провадження без його участі.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З оскаржуваного вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року вбачається, що судовий розгляд даного кримінального провадження було здійснено у спрощеному порядку, з застосуванням положень ч. 3ст. 349 КПК України.

Вказаною нормою Закону встановлено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тобто, обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження у такому порядку є лише повне визнання особою своєї вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

При цьому, ч. 4 ст. 349 КПК України встановлено, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Перевіряючи законність прийнятого судом першої інстанції рішення в межах поданої захисником ОСОБА_7 апеляційної скарги, колегією суддів було встановлено, що на технічному носій інформації, який міститься у матеріалах даного провадження, зафіксовано перебіг судового розгляду, який відбувся 21 вересня 2023 року.

На вказану дату, о 09 годині 30 хвилин було призначено кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з участю прокурора, обвинуваченого та потерпілої.

У вказане судове засідання з`явився прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 не з`явилась, у поданій заяві просила розглядати дану справу без її участі, додатково зазначаючи, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, а при призначенні останньому покарання покладається на розсуд суду.

Причини неявки потерпілої були озвучені головуючим по справі присутнім у судовому засіданні учасникам провадження, і ні прокурор, ні ОСОБА_8 не заперечували щодо подальшого здійснення розгляду у відсутність ОСОБА_9 .

На наступному етапі судового розгляду, прокурором було оголошено обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_8 і на запитання головуючого чи все останньому зрозуміло, обвинувачений відповів згодою, зазначив, що ніяких заперечень щодо пред`явленого обвинувачення не має, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю, підтвердив факт викрадення ним 20 серпня 2023 року з орендованої ним квартири, яка належить ОСОБА_9 мікрохвильової печі та погодився надати пояснення щодо зазначених обставин.

На уточнення, прокурор задала обвинуваченому питання щодо правильності кваліфікації його дій, марки, моделі та вартості речі, яка була ним викрадена у потерпілої в умовах воєнного стану, на що ОСОБА_8 вказав, що усі ці відомості є правильними і з цього приводу у нього заперечень, також, немає.

З врахуванням зазначеного, при з`ясуванні головуючим обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором було запропоновано допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючи його особу дані, довідки про вартість проведених експертиз та вирішити долю речових доказів. У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_8 щодо такого порядку розгляду провадження не заперечував.

Колегія суддів зауважує, що головуючий, у судовому засіданні 21 вересня 2023 року, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_8 положення саме ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку, при розгляді справи у спрощеному порядку, як він, так і інші учасники судового провадження, будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які ніким не оспарювались та щодо яких докази не досліджувались, і що прийняте за результатом такого розгляду рішення можливо буде оскаржити виключно в частині призначеного покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 погодились на вказаний порядок судового розгляду, зазначив, що правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою йому зрозуміло, підтвердив добровільність такої позицій, у вже після цього, суд першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів, які були запропоновані прокурор.

Таким чином, колегією суддів було встановлено, що передумови можливості здійснення розгляду провадження у спрощеному порядку при розгляді даного провадження судом першої були виконані належним чином, за наявності того, що жодних обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_8 не заперечувались.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

З врахуванням зазначеного, апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину були встановлена з врахуванням доказів, які є неналежними та недопустимими, а при встановленні фактичних обставин судом було допущено неповноту судового розгляду, колегією суддів не розглядаються, оскільки ці обставини ОСОБА_8 не оспорювалися під час судового розгляду і їх дослідження судом першої інстанції було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3ст. 349 КПК України.

Що стосується доводів захисника про те, що у вироку не зазначено частини статті 349 КПК України, то колегія суддів звертає увагу на те, що за наявності вищевказаних обставин, вважати, що у такий спосіб судом першої інстанції було порушено процедуру здійснення судового розгляду у спрощеному порядку, підстави відсутні.

Щодо посилань захисника про те, що при прийнятті рішення про здійснення судового розгляду у спрощеному порядку не було враховано думки потерпілої, то колегія суддів зауважує, що свою позицію щодо розгляду даного провадження остання виклала у вищезазначеній заяві (а.п.13), а ті обставини, що остання не подала апеляційну скаргу на ухвалений судом першої інстанції відносно ОСОБА_8 вирок, лише підтверджує її згоду з прийнятим судовим рішенням.

Крім того, на спростування доводів захисника про те, що ОСОБА_8 не було забезпечено право на захист, при тому, що останній бажав мати захисника, колегія суддів зауважує, що матеріалами даного провадження підтверджується те, що обвинувачений власноруч підписав заяви про те, що у судовому засіданні свої інтереси буде захищати сам і послуг захисника не потребує (а.п.12,21), а щодо посилань апелянта на те, що обвинувачений є учасником бойових дій і у нього є певні проблеми зі здоров`ям, то вони є безпідставними з врахуванням того, що докази на підтвердження зазначених обставин матеріали справи доказів не містять взагалі.

Інших доводів, за яких оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, можливо було б вважати незаконним, апелянтом не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження колегією суддів встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4