Справа № 296/5507/24
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який тримається в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», що за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27,ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 19.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.12.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що група осіб, утримуючись в слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташований в м. Житомир по просп. Незалежності, 172, вчинила шахрайські дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів від родичів за виїзд пошукової групи, пошук та повернення військовослужбовців ЗСУ, які зникли безвісті у зоні бойових дій, перебувають у полоні чи загинули.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько у серпні 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, підтримуючи злодійські традиції, використовуючи свої особисті якості і можливості отримавши повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу, та яка веде «правильний» з точки зору «злодійських традицій» спосіб життя, здобув статус особи, яка уповноважена наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, так званого «смотрящого», за камерою №302 СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)».

У результаті вказаних дій, ОСОБА_4 , у період з серпня 2023 року

по лютий 2024 року (більш точного періоду досудовим розслідуванням

не встановлено), завдяки авторитету, іншим особистим якостям

та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив

на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в слідчому ізоляторі,

а саме в СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час,

але не пізніше 24.10.2023, у ОСОБА_4 , який тримався в СІЗО

при ДУ «Житомирська УВП (№ 8)», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючого з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, маючого намір продовжити злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів, виник злочинний умисел

на заволодіння чужим майном шляхом обману. З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_4 , використовуючи злочинний вплив залучив

до злочинної діяльності свого співкамерника ОСОБА_7 , з яким вони розробили спільний план групи осіб по заволодінню чужим майном шляхом обману під приводом надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військовослужбовців ЗСУ та заволодіння грошовими коштами їх родичів, чим вступили між собою у попередню змову.

З метою досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_4 , який безпосередньо організував скоєння шахрайських дій, надав ОСОБА_7 вказівку щодо необхідності підшукування можливості вчинення дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

В свою чергу, ОСОБА_7 на виконання вказівок ОСОБА_4 став підшуковувати в соціальній мережі «Facebook» публікації про зникнення безвісті військовослужбовців ЗСУ, викладені від родичів таких військових, створював та керував «фейковими» аккаунтами про нібито надання допомоги у сприянні в поверненні військових, які перебувають у полоні, зникли безвісті чи загинули в зоні бойових дій, додому, розміщав неправдиві публікації з похвальними відзивами та просував свої аккаунти в соціальній мережі щодо здійснення ним діяльності в організації пошукових груп для встановлення місцеперебування військових та заохочував і сприяв у здійсненні дзвінків на вказані ним в публікаціях мобільні номери щодо надання таких послуг.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, діючи за попередньою змовою, для налагодження механізму систематичного і незаконного заволодіння грошовими коштами родичів військовослужбовців ЗСУ, достовірно розуміючи протиправність своєї діяльності, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2023 року, усвідомлюючи,

що самостійно досягнути злочинної мети у вигляді постійних незаконних прибутків в результаті вчинення шахрайських дій неможливо, ОСОБА_7 маючи довірливі та близькі відносини з ОСОБА_8 , яка перебуває на волі, вмовив останню відкрити в різних банківських установах банківські рахунки та надати для використання їх реквізити, а також надати доступ до них (в системі WEB-банкінгу), з метою незаконного отримання коштів від потерпілих, чим схилив ОСОБА_8 до співучасті у вчиненні шахрайських дій в якості пособника та тим самим вступив з нею в попередню змову на спільне вчинення шахрайських дій.

Таким чином, в ході досудового слідства встановлено, що у період з жовтня 2023 по лютий 2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою у групі осіб, тримаючись в слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань ( АДРЕСА_4 , а також діючи у групі осіб спільно із ОСОБА_8 , яка перебуває на волі, використовуючи мобільні пристрої, попередньо здійснивши моніторинг соціальних мереж на предмет виявлення публікацій щодо надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військовослужбовців ЗСУ, ОСОБА_7 , дотримуючись засобів конспірації, змінюючи при цьому сім-карти та використовуючи банківські картки, що зареєстровані на вищевказаних осіб та інших громадян, здійснював регулярні телефонні дзвінки на абонентські номери потенційних потерпілих, що вказані у публікаціях, або створюючи фіктивні аккаунти про надання допомоги у пошуку безвісті зниклих військових, отримував вхідні дзвінки від громадян України, в яких родичі зникли в зоні бойових дій.

Після цього, ОСОБА_7 видаючи себе за працівника ТЦК, повідомляв їм неправдиву інформацію про нібито встановлення місцезнаходження їх рідних, які зникли безвісті, перебувають у полоні чи загинули, та в подальшому вимагав перерахувати на підконтрольні йому банківські картки та картки інших причетних до вказаних діянь осіб грошові кошти за нібито доставку таких військовослужбовців додому, однак після перерахування коштів, останній блокував номери своїх співрозмовників, а здобутими в результаті скоєння шахрайських дій грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування задокументовано 28 епізодів скоєння шахрайських дій відносно родичів військовослужбовців ЗСУ, які зникли безвісті у зоні бойових дій.

28.02.2024 у відповідності до вимог ст. ст. 276 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України.

Крім того, 25.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 255-1 КК України, а саме в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України, вчиненому в слідчому ізоляторі;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме в організації заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайства), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в організації закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в організації незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб;

01.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира №296/1910/24 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з розміром застави у вигляді 300 прожиткових мінімумів.

22.04.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира №296/3554/24 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з розміром застави у вигляді 290 прожиткових мінімумів.

15.04.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира №296/3349/24 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 19 червня 2024 року.

На даний час, з метою забезпечення заходів безпеки, ОСОБА_4 тримається під вартою в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», що за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України доказами.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії особливо тяжких злочинів. Максимальна відповідальність передбачена санкцією ч. 2 ст. 255-1 Кримінального кодексу України - позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відтак, метою застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

12.06.2024 матеріали кримінального провадження відкрито стороні захисту для ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України.

Таким чином, починаючи з 12.06.2024 строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому та просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КК України.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Захисник в судовому засіданні також просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Слідчим суддею встановлено, що з наведених вище обставин 25.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27,ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України.

01.03.2024 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/1910/24 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою строком до 29.04.2024 року, з визначення застави.

15.04.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/3349/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 19.12.2023 року до чотирьох місяців, тобто до 19.06.2024.

22.04.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/3554/24 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2024 року, з визначення застави.

12.06.2024 відкрито матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 19.12.2023 у порядку ст. 290 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Так на момент розгляду клопотання наданими до нього матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст.190, ч.3 ст.27,ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, і такі докази є достатніми на час розгляду клопотання для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.02.2024 року, від 09.02.2024 року, від 20.02.2024 року, від 21.03.2024 року, протоколами допиту потерпілих від 16.03.2024, 24.01.2024, 20.03.2024, 23.04.2024,09.03.2024,11.03.2024,23.03.2024,12.03.2024,10.03.2024,22.03.2024, 21.03.2024,18.03.2024, протоколами допиту свідка від 23.03.2024,20.02.2024,21.02.2024,27.02.2024, 23.02.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється не зменшилися та продовжують існувати.

Також, зважаючи на наведені стороною обвинувачення доводи та надані докази, вбачається доведеною обставина неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 19.12.2023 до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.04.2024, якою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2024 року з визначення розміру застави, з огляду на необхідність виконання вимог ст. 290 КПК України, складання та погодження обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, вручення вказаних процесуальних документів стороні захисту та направлення до суду.

Слідчий суддя бере до уваги, що орган досудового розслідування звернувся за погодженням з прокурором з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування і наявні ризики існували. Разом з тим, вирішуючи питання продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує, що 12.06.2024 року було повідомлено стороні захисту про доступ до матеріалів кримінального провадження, а тому з урахуванням строку досудового розслідування, який було визначено до 19.06.2024 року, строк запобіжного заходу може бути продовжено до 26.06.2024 року.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків, слід вважати доведеними стороною обвинувачення викладені в клопотанні обставини про те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється і що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, і що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим, зважаючи на строки досудового розслідування, майновий стан підозрюваного, доводи сторони захисту, слідчий суддя вважає установленими дійсні передумови щодо зменшення підозрюваному розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у питанні її розміру, а саме з 290 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб до 270 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Також, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 270 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам згідно попередньої ухвали.

Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та його поведінку, обставини кримінального правопорушення, іншими словами, розмір застави, в цій ситуації, обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у виді застави, як альтернативний, і так визначений підозрюваному та її розмір зменшено судом до розміру, котрий на переконання суду в цьому складі є дійсним та прийнятним, тим самим на сьогодні відсутні процесуальні перепони для його реалізації шляхом унесення відповідної суми застави.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, наведене клопотання задовольнити частково зменшивши розмір застави.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного ОСОБА_4 передбачених у ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язків для забезпечення процесуальних вимог слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Керуючись ст.ст.40, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199,201, 205, 206, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 26.06.2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 26.06. 2024 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у межах 270 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 817560 (вісімсот сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000173 від 19.12.2023 з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України або в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 26.06.2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1