Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2185/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 щодо скасування повідомлення про підозру від 22.11.2023.

Суд дійшов висновку, що повідомлення про підозру від 22 листопада 2023 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_8 був причетний до вчинення до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою повідомлення про підозру від 22.11.2023 року за ч.3 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 скасувати. Зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000302 внесеному до ЄРДР за ч.3 ст.286 КПК України вчинити дії щодо виключення відомостей про час та дату повідомлення про підозру від 22.11.2023 року ОСОБА_8 .

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру та необґрунтованістю підозри.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повідомлення про підозру було вручено з порушенням приписів ч.3 ст. 276-278 КПК України, оскільки особисто ОСОБА_8 підозра не вручалась, права не роз`яснювались, а копії документів в тому числі повідомлення про підозру було передано його дружині, що

підтверджується його поясненнями наданими в суді першої інстанції та відеозаписом обшуку від 22.11.2023 проведеним за місцем проживання ОСОБА_8 .

Вказує, що ОСОБА_8 під час проведення обшуку був у важкому стані та перебував у ліжку.

Зазначає, що на адвокатський запит редакцією «zt.20mіnut.ua» була надано інформація щодо дорожньо-транспортної пригоди 10 червня 2023 року під керуванням ОСОБА_8 , яка спростовує фабулу кримінального правопорушення, зазначену у повідомленні про підозру ОСОБА_8 .

Також зазначає, що в повідомленні про підозру місцем ДТП зазначено с. Світин, проте в картах викликів бригад швидкої допомоги місцем ДТП зазначено біля села Вереси в районі Старої Губернії, очевидцями при виклику швидкої допомоги також зазначено місцем ДТП с. Вереси, що на думку захисту свідчить про не встановлення слідством достовірного місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушені приписи ст. 81, 91 КПК України.

Стверджує, що слідчим суддею в судовому засіданні матеріали кримінального провадження не оглядались, тому сторона захисту була позбавлена права дослідити докази перелічені в ухвалі слідчого судді шляхом ознайомлення з ними та поставлення питань підзахисному.

Вважає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст. 277 КПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Статтею 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2023 року слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 складено та повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України від 10 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000302.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про дотримання слідчим вимог кримінального процесуального законодавства при повідомленні про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, є переконливими та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000302.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження апеляційний суд вбачає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, у зазначеному випадку, присутня.

Також, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій та оцінку фактичних обставин справи. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, має забезпечувати відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Положеннями ст.277 КПК України визначено вимоги до змісту повідомлення про підозру, тобто що саме у ньому має міститися.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Частиною третьою статті 276 КПК України передбачено, що після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Зміст письмового повідомлення про підозру відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст.277 КПК, оскільки містить усі передбачені законом відомості, в тому числі зміст підозри, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Відмітки у надрукованому повідомленні про підозру поставлені від руки «22.11.2023» не є порушенням процесуального закону, а навпаки свідчать, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для дотримання вимог вручення повідомлення про підозру у день її складання, враховуючи значну відстань місця проживання ОСОБА_8 від розташування органу досудового розслідування, щоб забезпечити особі право своєчасно бути обізнаною про висунуту їй підозру та можливість захищатись від неї.

Статтею 111 КПК України встановлено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи. Частинами першою, другою, восьмою статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого, прокурора відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу певних причин. Метою вручення повідомлення про підозру у день складання є вжиття органом досудового розслідування передбачених законом дій, які дозволяють певній особі бути обізнаній про висунуту їй підозру та можливість захищатись від неї.

Доводи захисника про вручення повідомлення про підозру з порушенням процесуального порядку, що полягає у неврученні такого повідомлення особисто ОСОБА_8 та без роз`яснення прав, є непідтвердженими, оскільки у даному випадку слідчим було вжито передбачених законом заходів для належного повідомлення про підозру ОСОБА_8 , зміст повідомленої йому підозри та інформацію про права та обов`язки було доведено до відома підозрюваному, що зафіксовано за допомогою технічних засобів під час вчинення процесуальної дії.

Відмова підозрюваного, в отриманні повідомлення про підозру, навіть через стан здоров`я, не дає підстав для її скасування, оскільки вимоги закону щодо вручення, надсилання повідомлення досудовим розслідуванням були дотримані, ОСОБА_8 був обізнаний з своїм статусом у провадженні та мав достатньо часу щоб ознайомитися з таким повідомленням, яке залишено у його будинку члену сім`ї, через небажання отримувати особисто, а також пам`яткою про свої права та мав достатньо часу щоб скористатися правовою допомогою, даних про те, що в подальшому ОСОБА_8 звертався в з проханням до слідчого детально роз`яснити його права, а йому в цьому було відмовлено сторона захисту не надала.

На думку апеляційного суду не є порушенням при врученні підозри і відсутність захисника, оскільки його участь забезпечується при проведенні слідчих дій з підозрюваним лише після повідомлення про підозру, а не під час її вручення, що може бути здійснено як особисто слідчим так і працівником пошти при поштовому надсиланні повідомлення.

Отже, при перевірці доводів апеляційної скарги, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру, апеляційним судом не встановлено, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги сторони захисту на письмове повідомлення про підозру.

Твердження сторони захисту про невідповідність змісту повідомлення про підозру інформації із засобів масової інформації щодо дорожньо-транспортної пригоди, не свідчать про необґрунтованість підозри, оскільки ЗМІ не є єдиним і об`єктивним джерелом інформації, що перевіряється у кримінальному провадженні, натомість встановлення обставин, що мають значення для розслідування кримінального провадження, вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила покладається на орган досудового розслідування шляхом оцінки і інших доказів.

Зазначене в повідомленні про підозру місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - на автодорозі поблизу с. Світин, Житомирського району, не свідчить про те, що місце ДТП встановлено невірно, оскільки зазначені населені пункти с. Світин та с. Вереси (відомості щодо місця виклику швидкої допомоги в картах виклику) межують між собою, а місцем вчинення кримінального правопорушення є частина автодороги, що знаходиться поблизу цих населених пунктів, а тому такий довід також не є підставою для скасування повідомлення про підозру,

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування, як і слідчим суддею, в повній мірі дотримано вимоги норми КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_8 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: