Справа № 344/6013/24
Провадження № 1-і/344/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 у розгляді клопотання про зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні №0001164 від 26.07.2022, справа №344/6013/24-

ВСТАНОВИВ :

04.04.2024 заявник ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 у розгляді клопотання про зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні №0001164 від 26.07.2022, справа №344/6013/24, а саме про зобов`язання службових осіб Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, уповноважених на прийняття остаточного рішення повідомити підозру винним особам або прийняти інше остаточне процесуальне рішення по кримінальному провадженню №0001164 від 26.07.2022 у строк 20 днів з моменту набрання ухвалою законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь в розгляді вказаної скарги і підлягає відводу. Зокрема, 14.09.2021 у справі №344/14281/21 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 постановлено завідомо неправосудну ухвалу. Впевнені, що невиконанню судового рішення від 02.06.2008 Тисменицького районного суду у справі N? 2-428/2008 рік про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 права власності на 50/100 частини будинку АДРЕСА_1 по сьогоднішній день сприяє постановленням своїх ухвал суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 , внаслідок чого й продовжується шістнадцятирічна акція репресій деяких представників місцевої влади, яка проявляється у свавільному припиненню уже друге десятиліття постачання усіх комунальних послуг до єдиного власноручно збудованого житла їхньої сім?ї, що є грубим порушенням основоположних прав людини та дитини.

На даний час Івано-Франківським РУП ГУ НП у Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №? 0001164 від 26.07.2022, що було розпочато за колективною заявою сім?ї Підкамінецьких про вчинене щодо їхньої сім?ї кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, на підставі ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області у кримінальній справі № 344/5292/22 від 14.06.2022. Сама ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області у кримінальній справі № 344/5292/22 від 14.06.2022 постановлена після звернення їхньої сім`ї щодо злочинного невиконання судового рішення від 02.06.2008 Тисменицького районного суду у справі №2-428/2008 рік та відмови у захисті порушуваного їхнього права гарантованого ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини трьома інстанціями судової влади України до Європейського суду з прав людини.

23.12.2022 у справі №344/15369/22 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 постановлено завідомо неправосудну ухвалу. Оскільки суддя ОСОБА_4 умисно не зазначив в судовому рішенні навіть короткий виклад обставин справи, також не зазначив в судовому рішенні жодного із їхніх аргументів щодо скарги на постанову про відмову в задоволені клопотання, не зазначення жодного з їхніх аргументів спричиняє грубе порушення прав людини і основоположних свобод усіх членів їхньої сім`ї, оскільки через свавільну позицію суду їхня сім`я проживає друге десятиліття в єдиному власноручно збудованому житлі до якого терористично припинено постачання усіх комунальних послуг. Залишенням без розгляду заяви про відвід судді від 23.12.2022 грубо порушено правила щодо відводу (самовідводу). Суддя ОСОБА_4 не надав можливості для виголошення із їхньої сторони вступної промови та не провів дослідження доказів та документів, не були проведені судові дебати. Їм не було надано жодної можливості довести перед судом свою позицію, оскільки суд видалився до нарадчої кімнати за декілька хвилин після того як було розпочате судове засідання, а злочинні дії АТ «Прикарпаттяобленерго» відносно їхньої сім`ї почалися із 2011 року і тривають по сьогодні. Електропостачання АТ «Прикарпаттяобленерго» самоправно припинило в 2012 році і попри неодноразові звернення в усі можливі установи та інстанції свавільно відмовляється відновити електропостачання до їхнього житла.

05.01.2023 у справі №344/16538/22 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 постановлено завідома неправосудну ухвалу, оскільки суддя ОСОБА_4 умисно не зазначив в судовому рішенні їхні аргументи щодо заява про відвід судлі. Про дату, час та місце розгляду заяви про відвід суддя ОСОБА_4 їх умисно не повідомив, чим грубо порушив їхнє право на надання суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суддя ОСОБА_4 порушив правила щодо відводу судді ОСОБА_6 та самовідводу судді ОСОБА_4 . Не зазначення більшості їхніх аргументів та неповідомлення про дату, час та місце розгляду заяви порушення правил відводу та самовідводу спричинило грубе порушення прав людини і основоположних свобод усіх членів їхньої сім`ї, оскільки через позицію суду їхня сім`я проживає в житлі до якого терористично припинено постачання усіх комунальних послуг.

15.03.2024 у справі №344/4737/24 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 постановлено завідома неправосудну ухвалу з наступних підстав. Суддя ОСОБА_4 умисно не зазначив в судовому рішенні їхні аргументи щодо заява про відвід судді, а саме що: 03.08.2023 через свавілля судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 та через те, що репресивним рішенням суду першої інстанції потурали суди вищих інстанцій змушені були звернутися за захистом до Європейського суду з прав людини. Суддя ОСОБА_4 залишив без розгляду усну заяву про відвід судді від 15.03.2024. Суддя ОСОБА_4 фактично суб`єктивно вважає, що суддя, будучи слідчим суддею, може бути суддею у власній справі, а принципи неупередженості на слідчого суддю не поширюються. Чим свавільно порушено основоположні права людини цілої сім?ї.

19.01.2023, 11.02.2023 та 20.03.2024 через вищевикладені грубі порушення основоположних прав людини, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 подано скарги щодо дисциплінарних проступків судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя. Відповіді на скарги щодо дисциплінарних проступків судді ОСОБА_4 по сьогодні не одержали.

Таке звернення до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарних проступків судді ОСОБА_4 приводить до прямої конфронтації з даним складом суду, що беззаперечно підтверджують обґрунтовані сумніви в неупередженості суду.

Впевнений, що також у даній справі при ухвалені судового рішення будуть свавільно порушуватися норми матеріального і процесуального права і суд винесе завідомо неправосудне рішення з мотивів помсти та приховання і надання псевдо законного вигляду своїм попереднім рішенням.

Наведене змушує їх сумніватися в об`єктивності та безсторонності судді ОСОБА_4 та вирішення справи №344/6013/24, на основі Закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них.

05.04.2024 від ОСОБА_3 , ОСОБА_8 надійшла заява про відвід суді ОСОБА_1 , оскільки така під час розгляду справи №344/4889/22 не зазначила в судовому рішенні, що суддя ОСОБА_6 під час розгляду справи №344/13474/14-ц погрожувала кримінальним переслідуванням, зводила на них наклепи. 04.05.2022 заявниками подана скарга щодо дисциплінарного проступку судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя. Відповіді на таку на сьогодні не отримали. Таке приводить до прямої конфронтації з даним складом суду, що беззаперечно підтверджують обґрунтовані сумніви в неупередженості суду. Впевнені, що також у даній справі при ухвалені судового рішення будуть свавільно порушуватися норми матеріального і процесуального права і суд винесе завідомо неправосудне рішення з мотивів помсти та приховання злочинів своїх колег із Івано-Франківського міського суду. Наведене змушує їх сумніватися в об`єктивності та безсторонності судді ОСОБА_1 та вирішення справи №344/6013/24, на основі Закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них.

Заявники в судовому засіданні заявили відвід головуючій судді ОСОБА_1 . Висловили протест щодо залишення їхньої заяви про відвід головуючої судді ОСОБА_1 без розгляду.

Підтримали заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , зокрема з підстав та мотивів, що викладені письмово.

Слідчий ОСОБА_9 не з`явився, подавши заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.

Прокурор ОСОБА_10 не з`явилася, про дату та час розгляду даної заяви повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення заявників, перевіривши матеріали справи, встановлено наступне:

Так, що стосується відводу головуючій судді ОСОБА_1 , слід зазначити, що у разі заявлення судді відводу з підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст.81 КПК України.

Заявлення відводів судді, який розглядає відвід іншому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у розгляді клопотання, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у клопотанні, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Аналогічна позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.06.2016 №223-1650/0/04-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні».

Враховуючи вищевказане, заява про відвід судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 не підлягає розгляду. Відтак така залишається без розгляду.

Що стосується заявленого відводу слідчого судді ОСОБА_4 , то слід зазначити наступне :

З метою дотримання цієї гарантії, ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, заінтересований в результатах провадження чи за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (частина 1 статті 75 КПК України).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Разом з тим, заявлений відвід не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про існування вказаної заявниками підстави для відводу.

Той факт, що заявники внаслідок суб`єктивних міркувань та внаслідок особистого аналізу попередніх рішень слідчого судді сумніваються в його неупередженості, не свідчить про реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення слідчого судді від розгляду скарги.

Доводи заяви очевидно зводяться до незгоди з раніше прийнятими слідчим суддею рішеннями, що є неприпустимим.

Так, суб`єктивно оцінюючи на предмет законності, обґрунтованості та правомірності рішень слідчого судді, заявники роблять висновок про наявність упередженості слідчого судді.

Водночас, суд в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості постановлених іншим слідчим суддею рішень, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід. У цьому контексті слід звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року, відповідно до яких, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Незгода заявників з прийнятими судовими та процесуальними рішеннями не на їх користь, не може бути підставою для відводу від розгляду клопотання та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості слідчого судді і не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення до учасників процесу.

Окрім того, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 761/16124/15-ц).

Заявлений слідчому судді ОСОБА_4 відвід в частині підстави подання на нього скарги до ВРП, не свідчить про упередженість даного судді під час розгляду зазначених справ, а тому не може бути підставою для відводу, оскільки заявлення відводу судді є процесуальним правом учасників справи і така позиція відповідає рішенню Ради суддів України від 08.06.2017 № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

В прецедентній практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти, суб`єктивний відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, а об`єктивний визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 у розгляді клопотання про зобов`язання до вчинення дій у кримінальному провадженні №0001164 від 26.07.2022, справа №344/6013/24 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.04.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1