ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7631/24
провадження № 1-кп/753/1414/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000600 від 04.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 17 квітня 2024 року.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу для лікування від наркоманії, маючи залежність від вживання стимуляторів.

Суд, заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання і просили його задовольнити, прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, дійшов до таких висновків.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 маючи на меті протиправний умисел, напрвлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 04 квітня 2024 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3 через месенджер «Телеграм», встановлений на його мобільному телефоні з невстановленою досудовим розслідуванням особою за грошові кошти у сумі 370 грн. домовився щодо незаконного придбання психотропної речовини - PVP для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_5 через мобільний додаток «А-банк» перерахував вказану грошову суму на зазначений невстановленою досудовим розслідуванням особою номер рахунку та отримав повідомлення з інформацією про місце знаходження психотропної речовини.

У подальшому, 04 квітня 2024 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, перебуваючи неподалік від станції метро «Черовний хутір» в лісопарковій зоні із землі під деревом забрав, тим самим умисно, незаконно придбав, раніше замовлену психотропну речовину - PVP, масою 0,159 г, що знаходилась у пакеті з прозорого безбарвного полімерного матерілау з пазовим замком, обмотаному клейкою стрічкою білого кольору, яку ОСОБА_5 поклав до правої кишені штанів, у які він був одягнений, тим самим почав умисно, незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

У той же день, близько о 16 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, перебуваючи неподалік від станції метро «Черовний хутір» працівниками поліції затримано ОСОБА_5 у якого у присутності двох понятих, з правої кишені штанів, у які він був одягнений виявлено та вилучено пакет прозорого безбарвного полімерного матерілау з пазовим замком, в якому кристалоподібна речовина білого кольору, масою 0,766 г, що у своєму складі містить психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,159 г, яку ОСОБА_5 умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд вказані дії ОСОБА_5 кваліфікує як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Суду у підготовчому судовому засіданні надано оригінал довідки, з якої вбачається, що ОСОБА_5 з 19 квітня 2024 року за самозверненням проходив курс від наркотичної залежності за індивідуальною програмою. Також встановлено, що у ОСОБА_5 діагностовано психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, включаючи канабіоїдів.

Обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є факт наявності у обвинуваченого діагнозу «наркоманія».

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, хворів на наркоманію та потребував лікування від неї.

На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_5 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно.

При цьому, добровільно звернувшись до лікувального закладу, обвинувачений мав на меті вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності.

Шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, оскільки визначені законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, стосовно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення стосовно неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 звільняється від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до положень ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення експертизи від 09 квітня 2024 року № СЕ-19/111-24/21697-НЗПРАП у розмірі 3 029,12 грн не підлягають стягненню з ОСОБА_5 та покладаються на державу.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати за проведену експертизу від 09 квітня 2024 року № СЕ-19/111-24/21697-НЗПРАП у розмірі 3 029,12 грн віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме психотропну речовину - PVP, масою 0,159 г, що зданий до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 221501), знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1