Дата документу 05.06.2024
Справа № 334/4086/24
Провадження № 1-кс/334/1333/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Ленінський районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 внесене у кримінальному провадженні №0001884 від 14.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001884 від 14.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001884 від 14.09.2023.

В ході досудового розслідування встановлено, що на протязі тривалого часу група осіб, з числа мешканців міста Запоріжжя Запорізької області, здійснюють виготовлення, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу «Канабіс», психотропної речовини «Метамфетамін», а також незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних лікарських засобів.

Також в ході досудового розслідування до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника УБН ГУНП в Запорізькій області про те, що співорганізатором вказаної групи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає в будинку неприватизованої земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за його сином ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_3 (координати Goole maps: 47.630128, НОМЕР_1 ).

31.05.2024 о 19:50 за адресою: АДРЕСА_3 (координати Goole maps: 47.630128, НОМЕР_1 ), проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- електроні ваги виробництва Китай (зважування до 200 гр) у кількості 2 шт;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A9», імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 .

Вище вказані речі та предмети, які були виявлені та вилучені у ході обшуку визнані речовими доказами, упаковані, опечатані та на даний час зберігаються у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони були виготовлені, підшукані, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна згідно з п. 2 ч.1 ст.170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що передбачено частиною 3 статті 170 КПК України.

Оскільки тимчасово вилучені, речі та предмети, у разі їх повернення, можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені, відчужені, витрачені, подаровані, що, у свою чергу є завданням арешту, наявні підстави для накладення арешту на таке майно.

Слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі та предмети мають важливе значення для досудового розслідування і будуть в подальшому використані як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин вказаного кримінального провадження, встановлення осіб та доведення їх вини, обставин вчинення вказаного правопорушення, проведення судових експертиз, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, втрата, дарування вказаних грошових коштів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання,вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 14.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310, КК України, кримінальне провадження №0001884.

В ході досудового розслідування встановлено, що на протязі тривалого часу група осіб, з числа мешканців міста Запоріжжя Запорізької області, здійснюють виготовлення, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу «Канабіс», психотропної речовини «Метамфетамін», а також незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних лікарських засобів.

Також в ході досудового розслідування до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника УБН ГУНП в Запорізькій області про те, що співорганізатором вказаної групи є ОСОБА_6 , який фактично мешкає в будинку неприватизованої земельної ділянки № НОМЕР_5 , яка зареєстрована за його сином ОСОБА_7 та розташована за адресою: АДРЕСА_3 (координати Goole maps: 47.630128, НОМЕР_1 ).

31.05.2024 о 19:50 за адресою: АДРЕСА_3 , садівниче товариство «Імпульс» (координати Goole maps: 47.630128, 35.061991)., проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- електроні ваги виробництва Китай (зважування до 200 гр) у кількості 2 шт;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A9», імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 .

Вказане вилучене майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому воно перебуває є одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Вказані речі можуть мати доказове значення, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

31.05.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, вказані речі може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: електричні ваги виробництва Китай (зважування до 200 гр) у кількості 2 шт, мобільний телефон «Samsung Galaxy A9», імей 1 № НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1