Справа № 482/1211/24
Номер провадження 1-кп/482/147/2024
ВИРОК

Іменем України

28 червня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у кримінальному провадженні за № 0000050 від 29.04.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

встановив:

06.03.2023 ОСОБА_3 призваний за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , відправлено до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_3 . Відтак, з 06.03.2023, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину НОМЕР_2 із ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним дисциплінованим, не допускати негідних вчинків. Відповідно до ст. 68 Конституції України зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, а саме порушив недоторканність житла за наступних обставин.

28.04.2024 близько о 01:00 год. (точного часу встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_3 перебував поряд з територією домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_4 , та в якому фактично мешкає ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він не має дозволу на вхід на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_4 , та в якому фактично мешкає ОСОБА_5 , та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне проникнення на територію іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, переліз через паркан, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 порушив права ОСОБА_5 , гарантовані ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до володіння особи інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06.06.2024 відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 381 КПК України вирішено розглядати даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження з урахуванням заяви обвинуваченого, який не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, надання згоди на це потерпілою.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000050 від 29.04.2024 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до заяви від 30.05.2024 обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а також згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_6 .

В заяві від 30.05.2024 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, має дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання охарактеризований задовільно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненні кримінального проступку та вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1