Провадження №1-кп/761/1635/2024
В И Р О К

іменем України

25 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004906 від 16.12.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углегорська російської федерації, громадянина України, який здобув середню освіту, у офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, працює електромонтером КП «Керуюча компанія Шевченківського району з обслуговування житлового фонду», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинив з необережності кримінальне правопорушення проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту за таких обставин.

Так, 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 мав намір виїхати з житлової зони між будинками № 8 та № 10/18 по вул. Білоруська в м. Києві .

В цей же час, по тротуару у м. Києві по вул. Білоруська зі сторони станції метро «Лук`янівська» в напрямку вул. Довнара-Запольського рухалась пішохід ОСОБА_12 .

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 24 листопада 2021 року, приблизно о 09 годині, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виїздом із житлової зони не переконався, що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та виїжджаючи на тротуар вул. Білоруська не надав дорогу пішоходу ОСОБА_12 , яка рухалась зліва направо відносно напрямку його руху та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_2 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду керованим ним автомобілем потерпілій ОСОБА_13 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки: перелом медіальної кісточки правої гомілки (зі зміщенням уламків), яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку автотехнічної експертизи.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 порушив п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- 10.2 Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху який він перетинає.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, заперечив та пояснив, що 24.11.2021 керував автомобілем Hyundai, виїжджав із прибудинкової території на дорогу, як відчув удар в ліву сторону свого авто, відразу зупинився. При цьому, коли відчув удар - автомобіль ще не виїхав на тротуар. Після цього він побачив жінку, яка сиділи на бордюрі, голосно кричала та вказала, що він наїхав їй на ногу і наполягала на тому, щоб він відвіз її в лікарню. Він відвіз її до травмпункту де лікарі сказали, що потерпіла отримала перелом медіальної кістки та остання потребує операції. Після цього він відвіз потерпілу в лікарню, де йому відразу повідомили суму, необхідну для проведення лікування. Зазначив, що до цього моменту він керував автомобілем лише два місяці, а тому, злякався, був розгублений і не став викликати швидку та поліцію самостійно. У подальшому він оплатив потерпілій операцію, оскільки думав, що здійснив наїзд на неї. Однак, після отриманих результатів експертиз зрозумів, що потерпіла отримала травму внаслідок того, що сама по неуважності вдарилась у його нерухомий автомобіль, а не внаслідок наїзду.

В ході судового розгляду також висував версію про те, що потерпіла хотіла скористатись цим приводом для вимагання у нього грошей, про що долучив листування з, як він вказує, потерпілою. При цьому підтвердив, що востаннє спілкувався з потерпілою у листопаді 2021 року, після чого остання з ним не контактувала і ніяких вимог про виплату коштів не заявляла.

Просив суд визнати його невинуватим.

Не дивлячись на невизнання винуватості ОСОБА_2 , винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2021, згідно з яким потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що 24.11.2021 приблизно 09 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Білоруській, 18 , водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки та моделі не пам`ятає, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд їй на праву ногу. За медичною допомогою звернулася до лікарні №9 (т.1 а.с. 75-76);

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.12.2021 разом з додатками - фототаблицею та схемою пригоди, відповідно до яких об`єктом огляду є напрямок руху з вул. Дегтярівської до вул. Д. Запольського. Місцем ДТП є вул. Білоруська, 8 (виїзд з житлової зони). Дорожнє покриття асфальтоване (бруківка), сухе та чисте. Сам огляд проводився за ясної погоди (т.1 а.с. 77-88);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.06.2022 з додатками - медичною картою стаціонарного хворого №321 та диском з результатами обстеження ОСОБА_12 , відповідно до яких на підставі постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києві від 03.05.2022 у КНП «Консультативно-діагностичний центр» було вилучено медичну документацію потерпілої ОСОБА_12 , а саме: оригінал медичної картки стаціонарного хворого №321 (рентгенівські знімки) та компакт-диск з результатами обстеження на ім`я ОСОБА_12 . Так, із виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_12 отримала перелом медіальної кісточки правої гомілки зі зміщенням. Зі слів хворої дану травму вона отримала 24.11.2021 (т.1 а.с. 95-101);

- даними висновку експерта №042-137-2022 від 02.05.2022, відповідно до якого є вичерпні відомості стверджувати, що під час подій 24.11.2021, у ОСОБА_12 клінічними лікарями не було зафіксовано наявності та розвитку небезпечно-загрозливих для життя явищ. Під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 24.11.2021 о 09 год. 40 хв. (під час огляду лікарем-лікарями КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення інструментальних досліджень, є підстави стверджувати, що клінічними лікарями у ОСОБА_12 було виявлено таке тілесне ушкодження: закрита травма правої гомілки: перелом медіальної кісточки правої гомілки (зі зміщенням уламків). Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої трубчастої кістки правої гомілки та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки спостерігається у строк понад 21 день, вказаний строк віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, є підстави виявлене тілесне ушкодження відносити до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні), не виключено-ймовірно у строк, вказаний в описовій частині постанови, тобто 24.11.2021 року (т.1 а.с.105-109);

-даними висновку експерта №042-531-2022 від 22.06.2022, відповідно до якого експерт прийшов до аналогічних висновків, що містяться у висновку експерта №042-137-2022 від 02.05.2022 року. При цьому, вказав, що з`ясування та встановлення причинно-наслідкового зв`язку між подіями вказаними в описовій частині постанови та наслідками у вигляді наявного тілесного ушкодження не потребує ніяких спеціальних знань у галузі судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 113-117);

-даними протоколу огляду транспортного засобу від 08.07.2022 з додатком - фототаблицею, відповідно до яких проведено огляд автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску. При огляді встановлено подряпину на передньому бампері з лівої сторони. Також встановлено, що колеса на оберти рульового керма реагують, само кермо без люфта, педаль гальма пружна, при натисканні не провалюється, при відпусканні - повертається у попереднє положення, освітлювальні, сигнальні прилади та вітрове і бокове скло, дзеркала заднього виду у справному стані (т.1 а.с. 119-127);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2022 з додатками - схемою та фототаблицею, відповідно до яких у ході експерименту потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що під час руху по тротуару вул. Білоруської зі сторони ТЦ «Квадрат» в напрямку будинку №8 по вул. Білоруській дійшла до ділянки, яка представляє собою виїзд із житлової зони, з якої рухався автомобіль, що здійснив на неї наїзд. У подальшому потерпіла показала траєкторію руху автомобіля. Після цього остання показала місце наїзду авто на неї в день ДТП (т.1 а.с.134-140);

-даними висновку експерта №СЕ-19/111-22/17260-ІТ від 04.06.2022, згідно з яким в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , повинен був керуватися вимогами пункту 10.2 Правил дорожнього руху України. при цьому, останній мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог пунктів 10.2 ПДР України. Відтак, в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події є невідповідність дій водія автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам пункту 10.2 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 145-147);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022 з додатком - відеозаписом на компакт-диску, відповідно до яких свідок ОСОБА_14 впізнала на фото під №2 особу, яка перебувала 24.11.2021 в лікарні №9 за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1 . Так, під №2 зображений ОСОБА_2 (т. а.с. 164-168). Згідно даних відтвореного у судовому засіданні відеозапису, свідок ОСОБА_14 зазначила, що їй зателефонувала мати та повідомила що її збив автомобіль і вона зараз з цим водієм у лікарні, далі свідок приїхала у лікарню, де побачила маму і цього водія, якого впізнала на фото під №2.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 суду повідомила, що 24.11.2021 йшла від ст. м. Лук`янівської по вул. Білоруській по тротуару в напрямку вул. Білоруської, 22, на роботу по правій стороні вулиці. Йшла досить швидко, коли почула звук авто та помітила, що на її правій нозі стоїть автомобіль Хюндай темного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , переднім лівим колесом. За кермом був саме обвинувачений. Так, перебуваючи в шоковому стані, вона витягнула ногу з-під колеса, присіла, тоді перехожі почали запитувати чи необхідно викликати швидку. Приблизно хвилин через 5-10 після ДТП люди на місці викликали швидку. Водій весь час сидів в авто, потім вийшов, запитав, що треба їй дати та на цьому вони розійшлися. У цей час до авто підійшов невідомий їй дідусь, який заступив дорогу авто, аби обвинувачений не покинув місце ДТП. Також із кав`ярні вийшов хлопець, який запитав чи потрібна їй допомога. У свою чергу, ОСОБА_2 запропонував її кудись відвезти, однак через пару будинків він зупинився та сказав їй вийти із авто, попросив показати чи може вона самостійно ходити. При цьому, він казав їй нікому не телефонувати, однак самостійно йти вона не могла, оскільки відчувала сильний біль. Так, зателефонувала своїй доньці та керівниці на роботу. Водій привіз її в лікарню, своє авто поставив далеко від лікарні, а їй сказав йти самотужки. Нічим не допомагав, навіть руку не подавав. Враховуючи поведінку водія, вона вирішила сфотографувати його авто. У цей момент підійшла жінка, яка представилася адвокатом - ОСОБА_15 , вона та інші сторонні особи допомогли дістатися передпокою лікарні. ОСОБА_2 повідомив цій юристці, що він здійснив наїзд на потерпілу, остання порадила примиритися. Далі водій відвіз її на операцію, а потім додому. Так, витрати за операцію та ліки останній взяв на себе.

Однак 27.11.2021 вона звернулася до поліції, оскільки зрозуміла, що обвинувачений не буде надавати допомогу, а вона залишилася недієздатною на тривалий час через отриману внаслідок ДТП травму. За цей період вона звернулася один раз до ОСОБА_2 і повідомила, що перебуватиме на лікарняному, який довго не буде оплачуватися, а тому їй потрібні кошти для проживання. Точну суму, яку тоді озвучила йому, не пам`ятає. На таке прохання ОСОБА_2 нічого їй не відповів, однак слухавку вирвала його співмешканка, яка сказала, що вона тріпає ОСОБА_2 нерви і попросила більше не телефонувати. Потім її знайомий запропонував зателефонувати повторно водію, на що вона погодилася та дала чоловіку номер ОСОБА_2 . Однак попередила останнього, щоб він не передавав знайомому ніяких грошових коштів. Про що вони спілкувалися їй не відомо. Більше з обвинуваченим вона не спілкувалась, цивільний позов не заявляла.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що 21.11.2021 зранку була на службі, в цей час їй зателефонувала мати ОСОБА_12 і повідомила, що їй на ногу наїхав автомобіль. Остання була у шоковому стані, плакала та зазначила, що водій хотів покинути місце ДТП, але потім погодився відвести її до лікарні. Так, вона зі служби відразу поїхала до лікарні, де зустріла жінку ОСОБА_16 , яка допомагала матері. Це стороння людина, яка вирішила допомогти матері, коли побачила, що водій хотів поїхати з місця ДТП. При цьому, останній планував покинути й лікарню. За результатами огляду лікарі у матері виявили перелом правої ноги, відтак з травмпункту 9-ї лікарні їх направили до іншої лікарні. Більше трьох місяців мати була в гіпсі. Також зазначила, що мати працювала у коледжі технологій та дизайну поблизу ст. м. Лук`янівська. Зі слів матері їй відомо, що вона зранку йшла до себе на роботу по тротуару, а водій виїжджав з двору і наїхав їй на ногу. Свідок вказала, що попередньо з обвинуваченим знайома не була, вперше побачила його в лікарні, про обставини ДТП з останнім не спілкувалася та щодо відшкодування завданої шкоди їй нічого не відомо. Так само остання не знає хто давав кошти на операцію матері, про вимагання грошових коштів вона не чула. У подальшому мати декілька разів зізвонювалася із водієм, однак суть розмов їй не відома. Підтвердила, що водій, дії якого вона описала, це обвиунвачений ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_17 , який працював 21.11.2021 у кав`ярні по вул. Білоруській, 8 , у судовому засіданні вказав, що раніше бачив ОСОБА_2 , останній відвідував кав`ярню. Так, свідок повідомив, що у вказаний день в ранковий час почув жіночий крик, а коли вийшов з кав`ярні, то побачив жінку, яка сиділа на парапеті та трималася за ногу. Підійшовши до жінки, він запропонував їй допомогу, при цьому, остання голосно кричала та скаржилася на біль в нозі. Поряд стояв автомобіль, який виїжджав із житлової зони на дорогу, марку не вдалося пригадати. Поруч стояв водій ОСОБА_2 , про що вони з потерпілою говорили йому не відомо. У подальшому він був допитаний працівниками поліції, яким повідомив, що чув глухий звук, а потім звук зупинки автомобіля. Зазначив, що на час його допиту працівниками поліції краще пам`ятав події.

Суд, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 24.11.2021 приблизно о 09 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 під час виїзду з житлової зони між будинками № 8 та № 10/18 по вул. Білоруська в м. Києві грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виїздом із житлової зони не переконався, що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та виїжджаючи на тротуар вул. Білоруська не надав дорогу пішоходу ОСОБА_12 , яка рухалась зліва направо відносно напрямку його руху та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 . Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_2 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду керованим ним автомобілем потерпілій ОСОБА_13 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки: перелом медіальної кісточки правої гомілки (зі зміщенням уламків), яке відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Такі обставини підтверджуються та узгоджуються із доказами, які були досліджені у судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , даними протоколів огляду місця події, огляду транспортного засобу, проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_12 , а також даними висновків судово-медичних та автотехнічної експертиз, детальний аналіз яких наведено вище, які визнані судом належними, допустимими та достовірними.

При цьому суд відкидає доводи сторони захисту про визнання недопустимими доказами дані, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022 зі свідком ОСОБА_14 , та відомості, здобуті в результаті тимчасового доступу до речей і документів, та відповідно до теорії плодів отруйного дерева - дані висновків судово-медичних експертиз №042-137-2022 від 02.05.2022 та №042-531-2022 від 22.06.2022, виходячи з наступного.

Так, сторона захисту вважає недопустимим доказом дані, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022 зі свідком ОСОБА_14 , оскільки свідку були надані для впізнання одразу усі чотири фото, надруковані у протоколі впізнання, а не окремі фото.

Разом з тим, суд зауважує, що такий протокол впізнання відповідає вимогам ст. 228, 231 КПК України, проведений із застосуванням відеозапису, який був відтворений у судовому засіданні, та відображає перебіг такої слідчої дії, відповідає відомостям, викладеним у протоколі пред`явлення для впізнання. Після дослідження цього протоколу та відеозапису у суду не залишилось сумнівів щодо їх недостовірності або неправдивості, слідчий не допускав порушення процедури проведення такої слідчої дії, а свідок серед чотирьох пред`явлених для впізнання фотокарток осіб, які не мають різких відмінностей у зовнішності, віці, одязі, впевнено впізнала особу, зображену на фото під №2. При цьому слід зазначити, що фотографії осіб, які надавались свідку ОСОБА_14 для впізнання у протоколі пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022 не містять прізвищ осіб та не вказують у будь-який інший спосіб на підозрюваного.

За таких обставин суд дійшов висновку про необгрунтованість клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2022.

Що стосується заяви захисника про визнання недопустимими доказів, здобутих на підставі тимчасового доступу до речей і документів, та відповідно до теорії плодів отруйного дерева - дані висновків судово-медичних експертиз №042-137-2022 від 02.05.2022 та №042-531-2022 від 22.06.2022 судом встановлено наступне.

Так, захисник посилається на те, що такі відомості були здобуті органом досудового розслідування не у порядку, встановленому КПК України, а саме на підставі постанови про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення, винесеної керівником Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_18 03.05.2022. Так, захисник вважає, що прокурор не мав повноважень для прийняття такого рішення, оскільки це суперечить положенням статей 163, 164 КПК України, якими передбачено, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів розглядає слідчий суддя, суд.

Разом з тим, як вбачається зі змісту постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_18 03.05.2022, останній виніс таку постанову керуючись зокрема положеннями статей 615 КПК України та п. 20-7 Перехідних положень КПК України, якими передбачено, що у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором; під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.

При цьому постанова керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_18 03.05.2022 належним чином мотивована, містить як підстави для її винесення, так і обставини, якими такі підстави підтверджуються, винесена під час дії воєнного стану, невдовзі після закінчення активної фази оборони міста Києва та Київської області. Більше того, така постанова є чинною та не скасована у передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає необгрунтованими доводи захисника про незаконність постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_18 03.05.2022 та відповідно недопустимість усіх доказів, які були здобуті з використанням даних, отриманих на підставі такого доступу.

Посилання сторони захисту на суперечності, які містяться у документах щодо адреси, за якою відбулась подія, у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2021, та протоколі огляду місця події від 16.12.2021 - м. Київ, вул. Білоруська, 18 та м. Київ, вул. Білоруська, 8 , відповідно, є неточностями технічного характеру і суттєво не впливають на встановлені судом обставини події ДТП, яка є предметом судового розгляду.

Доводи ж захисника про те, що досудовим розслідуванням не встановлено точний час події, а зазначено, що вона сталась приблизно о 09 годині 24.11.2021, як і та обставина, що у схемі ДТП, яка долучена до протоколу огляду місця події від 16.12.2021 не відображено місце наїзду, зумовлено тим, що учасники вказаної події не викликали працівників поліції на місце ДТП одразу після того, як вона сталась, та місце ДТП полишили, зокрема і водій ОСОБА_2 , а тому такі слідчі дії проводились із значним спливом часу, що об`єктивно утруднювало встановлення таких обставин. Разом з тим, невстановлення таких обставин не спростовує як сам факт ДТП, під час якого потерпіла отримала тілесні ушкодження, так і винуватість водія ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Надані стороною захисту в ході судового розгляду докази, а саме висновок експерта №ВЕ-51/23 від 30.10.2023, договір купівлі-продажу №8041/2021/2777007 від 04.09.2021, фотографії автомобіля Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_2 , та фото листування, суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Так, відповідно до наданого захисником висновку експерта №ВЕ-51/23 від 30.10.2023, з технічної точки зору, водій автомобіля Hyundai ОСОБА_2 при виїзді з прилеглої території повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР України. У свою чергу, за наведених в заяві щодо проведення даної експертизи характеристик виникнення пригоди дії пішохода ОСОБА_12 доцільно регламентувати відносно вимог п. 1.5 ПДР України. Враховуючи вказані у зверненні щодо проведення даного дослідження умови та обставини розвитку даної події (першочергово, в частині статичного стану автомобіля Hyundai перед пригодою досить тривалий час в межах тротуару, що передбачає можливість його завчасного виявлення пішоходами, які рухались по ньому (в тому числі і пішохода ОСОБА_12 )), немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля Hyundai ОСОБА_2 невідповідності вимогам п. 10.2 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Крім того, в даному випадку, регламентувати та відповідно оцінювати дії водія автомобіля Hyundai ОСОБА_2 відносно вимог п. 2.3 (б) ПДР України, з технічної точки зору, не доцільно з причин, наведених у дослідницькій частині. У свою чергу, оцінка дій пішохода ОСОБА_12 відносно вимог п. 1.5 ПДР України не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехнічної експертизи та може бути здійснена судом самостійно (т.1 а.с. 190-193).

Разом з тим, при оцінці такого доказу суд звертає увагу на вихідні дані, повідомлені експерту обвинуваченим ОСОБА_2 , та які були покладені експертом в основу такого висновку. Суд зауважує, що ОСОБА_2 виклав експерту в якості вихідних даних власну версію подій, яка грунтується на твердженні обвинуваченого, що керований ним автомобіль у момент ДТП, а також тривалий час до того знаходився у нерухомому положенні на тротуарі по вул.Білоруській в м. Києві .

Натомість в ході судового розгляду така версія обвинуваченого була спростована дослідженими судом доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_12 , які узгоджуються із даними протоколу проведення слідчого експерименту та висновками судово-медичних експертиз, а також показаннями свідка ОСОБА_17 , та даними висновку експерта №СЕ-19/111-22/17260-ІТ від 04.06.2022, з яких вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 під час виїзду з житлової зони між будинками № 8 та № 10/18 по вул. Білоруська в м. Києві грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виїздом із житлової зони не переконався, що це не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху та виїжджаючи на тротуар вул. Білоруська не надав дорогу пішоходу ОСОБА_12 , яка рухалась зліва направо відносно напрямку його руху та допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 .

Враховуючи наведене, суд не бере до уваги дані, викладені у висновку експерта №ВЕ-51/23 від 30.10.2023.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що автомобіль марки «Hyundai Getz», яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП вже мав ушкодження передньої лівої частини, то такі дані не підтверджують та не спростовують обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, а тому судом до уваги не беруться.

В той же час роздруківки листування за допомогою месенджеру у телефоні, надані захисником ОСОБА_11 з поясненнями, що це листування обвинуваченого з потерпілою, також не береться судом до уваги, оскільки носить сумнівний характер щодо його достовірності, і при цьому не містить обставин, які мають значення для даного кримінального провадження.

Також поза увагою суду не залишається версія обвинуваченого про те, що нібито потерпіла хотіла скористатись цим приводом для вимагання у нього грошей. Разом з тим, оцінюючи таку версію, суд знаходить її недостовірною та не логічною, такою що суперечить дослідженим судом доказам. При цьому за твердженнями самого обвинуваченого, потерпіла востаннє спілкувалась з ним з цього приводу у листопаді 2021 року, і з того часу із жодними вимогами про відшкодування коштів не зверталась. Також у межах цього кримінального провадження потерпіла не заявляла цивільний позов, а допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка потерпілої ОСОБА_14 повідомила, що їй не відомо про такі вимоги.

Твердження сторони захисту про те, що сам факт події ДТП, який розглядається у цьому кримінальному провадженні є сумнівним, з огляду на те, що потерпіла не одразу звернулась із заявою до поліції, а зробила це лише 27.11.2021, тобто через три дні, а відомості до ЄРДР внесені 16.12.2021, суд не бере до уваги, оскільки про обставини ДТП на переконання суду в першу чергу мав повідомити поліції водій транспортного засобу, а саме ОСОБА_2 , тим більше, що за словами останнього на той момент він вважав, що ДТП сталось саме з його вини, а така його поведінка може свідчити про намагання уникнути відповідальності за скоєне. В той же час неприпустимо перекладати вину на потерпілу за те, що вона звернулась до поліції лише через три дні, з урахуванням також тієї обставини, що внаслідок таких подій вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, перенесла оперативне втручання, та мала вживати заходи для свого лікування. Внесення ж інформації до ЄРДР не у день звернення, а 16.12.2021 не впливає на законність проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, адже усі слідчі та процесуальні дії проведенні після такого внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який вину не визнав, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, офіційно працевлаштований, де позитивно характеризується, має постійне місце проживання.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, особи винного, який раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання, немає осіб на утриманні, стан його здоров`я та вік, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_19 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, та позитивно характеризується, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд обґрунтовано вважає, що призначення такого покарання буде сприяти досягненню мети покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, стягненню із ОСОБА_2 підлягають судові витрати за проведення:

- судово-медично експертизи №042-137-2022 від 02.05.2022 у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

- судово-медичної експертизи №042-531-2022 від 22.06.2022 у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

- судової експертизи №СЕ-19/111-22/17260-ІТ від 04.06.2022 у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Також в рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022, накладено арешт на автомобіль «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів, таке майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна - суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаного арешту майна, з огляду на закінчення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судово-медично експертизи №042-137-2022 від 02.05.2022 у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

- судово-медичної експертизи №042-531-2022 від 22.06.2022 у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

- судової експертизи №СЕ-19/111-22/17260-ІТ від 04.06.2022 у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2022, на автомобіль «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 .

Речові докази:

- автомобіль Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_2 - залишити у належного володільця ОСОБА_2 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1