Провадження № 1-кп/554/567/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» липня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

15 травня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про призначення судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою з?ясування даних щодо його психічного стану, оскільки в жовтні 2023 року ТОВ «Медичний центр «ТОПМЕД» її підзахисному було встановлено діагноз «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». На даний час перебуває під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі (контрольована залежність). Перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії. Пацієнту організовано стаціонар на дому. Наркотичний засіб отримано для подальшого прийому відповідно до листа призначень, що підтверджується відповідною довідкою. Оскільки, психічний стан її підзахисного на цей час потребує визначення, а саме чи є він осудним/обмежено осудним або неосудним, а також встановлення наявності чи відсутності підстав для призначення йому примусових заходів медичного характеру внаслідок психічного розладу існує необхідність у призначення комплексної судово-психіатричної експертизи.

Захисник в судовому засіданні повністю підтримала вимоги та доводи клопотання.

Обвинувачений також просив клопотання задовольнити та призначити судово-психіатричну експертизу.

Прокурор заперечувала проти призначення експертизи, оскільки встановлений обвинуваченому діагноз не дає підстав вважати, що існують дані, які викликають сумніви в його осудності чи обмеженої осудності.

Вислухавши клопотання захисника, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам?яті тощо).

У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Відповідно до ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Обов?язок звернення до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, встановлений ч. 2 ст. 242 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законом.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997р. №8, роз?яснено, що судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільно-правової угоди. З наведених норм Закону вбачається, що для вирішення кримінальної справи має значення виключно визначення психічного стану особи на предмет осудності або обмеженої осудності.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню психіатрична експертиза не призначалась та не проводилась.

Вирішуючи питання про наявність підстав для призначення такої експертизи під час судового розгляду, судом встановлено, що згідно довідки ТОВ «Медичний центр ТОПМЕД» ОСОБА_3 встановлено діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». На даний час перебуває під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі (контрольована залежність). Перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії. Пацієнту організовано стаціонар на дому. Наркотичний засіб отримано для подальшого прийому відповідно до листа призначень.

ОСОБА_3 надав згоду на участь у замісній підтримуючій терапії препаратом метадон.

Також до клопотання додано листок призначень, відповідно до якого ОСОБА_3 з 24.04.2024 року по 03.05.2024 року отримував препарат метадон, доза 275 мг.

Проте, до наданих медичних документів ТОВ «Медичний центр ТОПМЕД», суд відноситься критично, оскільки вказаний заклад є приватною клінікою, у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація стосовно того, чи має зазначена лікарня ліцензію на проведення лікування наркозалежних осіб.

При цьому твердження обвинуваченого про проходження курсу лікування у ТОВ «Медичний центр «ТОВМЕД» суд ставить під сумнів, оскільки, з наданого листка призначень вбачається, що ОСОБА_3 отримував метадон лише з 24.04.2024 року по 03.05.2024 року, хоча зі слів обвинуваченого в Києві він мешкав в 2021 році, а з січня 2022 року постійно мешкає в м. Полтава. Згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений мешкає в АДРЕСА_1 . Даних щодо проходження ОСОБА_3 замісної терапії та отримання препарату метадон після 03.05.2024 року листок призначень не містить.

Крім того, згідно інформації КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» від 17.05.2024 року №2867, ОСОБА_3 перебуває під спостереженням з 15.12.2014 року по теперішній час з діагнозом: «ППР-О, синдром залежності», одержував замісну підтримуючу терапію з 25.11.2020 р. по 21.03.2021 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади пов?язані зі вживанням опіоїдів, синдром залежності, утримання в умовах замісної терапії».

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які медичні дані щодо розладу психічної діяльності обвинуваченого або наявності будь-якого психічного захворювання.

Даних про те, що поведінка ОСОБА_3 під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього, під час проведення досудового розслідування чи судового розгляду була або є неадекватною, неконтрольованою матеріали кримінального провадження не містять.

Встановлений ОСОБА_3 діагноз - синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів не надає підстав суду ставити під сумнів його психічний стан і його спроможність усвідомлювати значення своєї поведінки та керувати нею як під час вчинення суспільно небезпечного діяння так і після нього.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які б викликали у суду обґрунтовані сумніви щодо осудності чи обмеженої осудності обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для призначення судово-психіатричної експертизи, в зв?язку з чим у клопотанні захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 242, 332, 350, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про призначання судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1