Справа №212/4250/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0000329 від 05.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні судимості:

- 18.11.2019 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2018 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років та 3 місяців позбавлення волі; звільнений 04.05.2022 року по відбуттю строку покарання;

- 04.12.2023 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаних нижче діянь, у період якого ОСОБА_3 , вчинив умисні корисливі злочини проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, перебуваючи на волі, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, знову вчинив нові умисні корисливі кримінальні правопорушення на території Покровського району м. Кривого Рогу.

Так, ОСОБА_3 , 28.01.2024 приблизно о 13:00, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої з раніше не знайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Цього ж дня, 28.01.2024 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до ОСОБА_6 , та під вигаданим приводом здійснення дзвінка, попросив передати йому мобільний телефон марки «Infinix», модель X6826B Hot 20 6/128GB, темно-зеленого кольору, тим самим не маючи наміру в подальшому повертати майно, ввів останнього в оману щодо своїх істинних намірів. В подальшому ОСОБА_6 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Infinix», модель X6826B Hot 20 6/128GB, темно-зеленого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 981 від 14.03.2024 становить 3350,00 гривень.

Діючи на досягнення злочинного результату, ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон у своє володіння, реалізуючи надалі злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, утримуючи викрадене майно при собі, діючи із корисливих мотивів, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_3 шляхом обману потерпілого ОСОБА_6 , заволодів мобільним телефоном останнього, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 3350,00 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_3 , 03.03.2024 приблизно об 15:30 перебуваючи з дозволу власника квартири ОСОБА_7 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де також мешкав потерпілий ОСОБА_8 побачив у останнього мобільний телефон марки «Samsung». В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, а саме мобільноготелефону.

В цей же день, 03.03.2024, приблизно о 15:35 ОСОБА_3 , знаходячись у кімнаті вищевказаної квартири, повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу узяв з тумбочки мобільний телефон марки «Samsung GT-18552» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 948 від 13.03.2024 становить 612,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно, на свою користь, тим самим таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_8 та завдав потерпілому матеріальний збиток на суму 612,00 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність, визначену ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

24 квітня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 5(п`ять) років, за ч .2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків з урахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.12.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 не з`явилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу у їх відсутність, в ході досудового слідства надали прокурору заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти укладання прокурором та підозрюваним угоди про визнання винуватості (а.к.п.16-17 ).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди; відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості; відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди; у відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України вчинення шахрайства з використанням умов воєнного стану.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є, за ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, за ч. 2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином, а також враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, їх наслідки, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, розлучений, на утриманні має малолітню дитину 2011 року народження, працездатний, але офіційно не працевлаштований, тобто офіційного джерела доходу не має, раніше судимий, а тому за наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків з урахуванням невідбутого покарання за попереднім вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2023 року - і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Долю речових доказів по справі (а.к.п.31) належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 22.04.2024 року, у вигляді тримання під вартою, який застосований до 20.06.2024 року (а.к.п.126) - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання засудженим, відраховувати з моменту фактичного затримання, а саме, з 22 квітня 2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373,374-376, 468 476 КПК України суд , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung» залишити у володінні власника ОСОБА_8 (а.к.п.31);

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 22.04.2024 року, у вигляді тримання під вартою, застосований до 20.06.2024 року (а.к.п.126) - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання, а саме, з 22 квітня 2024 року.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1