Справа № 517/10/24
Провадження № 1-кп/517/4/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000166 від 06.02.2023 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_11 ,

сторони захисту:

обвинувачених: ОСОБА_12 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

встановив:

В провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт з додатками, затверджений 08 січня 2024 року прокурором Одеської обласної прокуратури, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000166 від 06.02.2023 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 , заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою з правом внесення застави на особисте зобов`язання та відповідно повернення розміру застави заставодавцю. Клопотання мотивоване тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави потрібно змінити на особисте зобов`язання так як відпала необхідність у застосуванні саме такого запобіжного заходу і відповідно повернення застави у розмірі 214720 гривень, оскільки член родини ОСОБА_7 , а саме неповнолітня дитина має важку хворобу і потребує довготривалого лікування, що підтверджується відповідними доказами та медичною документацією.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_17 клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання.

Представник потерпілого повідомлений належним чином про дату та час підготовчого судового засідання, але не з`явився, проте надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника щодо заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення застави, врахувавши позицію прокурора, приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 29 вересня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави, який становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 214720 гривень, у разі внесення якої на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування; повідомляти їх про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Як вбачається з вищевказаної ухвали, при застосуванні щодо ОСОБА_7 вищевказаного запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у данному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

02 жовтня 2023 року заставодавцем ОСОБА_18 сплачено заставу за ОСОБА_7 у розмірі 214720 гривень, яка була внесена на рахунок ТУ ДСА в Одеській області, відповідно до квитанції № 2164 від 02 жовтня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, з 02 жовтня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави, який продовжує діяти до даного часу.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Водночас, на стадії судового провадження клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування, а у подальшому судового розгляду і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або спосіб його виконання.

З урахуванням зазначеного, оцінюючи обставини, викладені захисником про зміну запобіжного заходу, суд вважає слушними доводи сторони захисту, з якими також погодився і прокурор, згідно з якими, ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час зменшилися.

Так, застосування судом застави у визначеному розмірі у поєднанні з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, мало на меті запобігти ризикам у поведінці обвинуваченого, які встановлені судом.

Відповідні обмеження, які передбачав застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід та покладені процесуальні обов`язки безумовно значною мірою сприяли належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Разом із тим, у продовж тривалої дії застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, останній сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, не вчиняв дій, які б вказували на ухилення від органу досудового розслідування та суду, чи на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, хоча мав певну можливість вчинення таких дій.

Окрім цього, під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурор не звертався до суду з відповідним клопотанням про продовження дії обов`язків, встановлених обвинуваченому, що спричинило припинення їх дії та попри це, обвинувачений ОСОБА_7 добросовісно виконував обов`язки, покладені на нього, згідно ч.7 ст.42 КПК України.

Суд зазначає, що за наявності тривалої дії застосованого запобіжного заходу у період досудового розслідування та судового провадження добросовісна поведінка обвинуваченого може виступати як додатковий аргумент на користь зменшення існуючих ризиків у його поведінці.

За обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить на користь відсутності ризику переховування його від суду.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, його неповнолітня дитина має важку хворобу і потребує дороговартісного лікування, що підтверджується відповідними медичними та фінансовими документами, усталений спосіб життя, сімейні відносини, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, які є стримуючим фактором та можуть вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідний стандарт, за яким ризик втечі зменшується зі збігом часу, вже протягом тривалого часу використовується Європейським судом з прав людини («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 10).

З урахуванням викладеного, оцінивши у сукупності всі наведені вище обставини, а також беручи до уваги, що даних про виникнення нових ризиків у поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено не було, а існуючий ризик переховування від суду відпав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та зміни запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На переконання суду, за вищевказаних обставин, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Під час судового розгляду суду не надано доказів звернення застави у дохід держави.

Механізм повернення заставодавцю коштів визначається Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15.

Відповідно до вимог п.8 зазначеного Порядку, для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до Територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, засвідчену судом копію ухвали суду, в якому міститься рішення про повернення застави.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави припинено, внаслідок його зміни на запобіжний захід у виді особистого зобовязання, суд вважажє за необхідне розмір застави щодо ОСОБА_7 належить повернути заставодавцю ОСОБА_18 .

Також, через канцелярію суду надійшло клопотання заявника ОСОБА_19 про повернення застави, мотивоване тим, що ухвалою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року вказану вище ухвалу скасовано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 60560 грн. Вказана застава була внесена заставодавцем ОСОБА_19 . Строк дії даного запобіжного заходу закінчився 10.04.2024 року. З клопотанням про продовження дії застави ніхто не звертався, запобіжний захід продовжено не було, питання звернення застави в дохід держави також не вирішувалося. Оскільки запобіжний захід припинив свою дію, обвинувавачений ОСОБА_3 всі покадені на нього обов`язки ухвалою судді від 13 лютого 2024 року виконує, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, вважає, що застава повинна бути повернута заставодавцю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 клопотання про повернення застави підтримав, з підстав зазначених в такому та просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, просив клопотання про повернення застави задовольнити.

Прокурор вважав клопотання захисника про повернення застави, безпідставним та просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, матеріали клопотання суд приходить до наступного.

Як встановлено, ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року вказану вище ухвалу скасовано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 60560 грн. Строк дії ухвали було встановлено до 10.04.2024 року.

19 лютого 2024 року, заставодавцем ОСОБА_19 було внесено на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду заставу в розмірі 60560 грн. за вищевказаною ухвалою, у зв`язку з чим ОСОБА_3 був звільнений з під варти.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ №15 від 11.01.2012, застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановления вироку (ухвали), в якому міститься рішення про повернення застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Враховуючи те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено та строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено, такий є необмеженим, і дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцю, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_19 про повернення застави, суд вважає відмовити.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив чотири клопотання про продовження строків домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 які мотивував тим, що ризики, встановлені раніше не зменшилися і наданий час продовжують існувати, обвинувачені можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_20 не заперечували проти клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у вигляді домашніх арештів.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні погодилися з клопотаннями прокурора та підтримали думку своїх захисників.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурора та просив суд не обирати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Розглянувши клопотання та підстави заявлених клопотань, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників обвинувачених, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалами Київського районного суду м. Одеси, Одеського апеляційного суду та Фрунзівського районного суду Одеської області обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обрано запобіжні заходи - домашній арешт до 12.05.2024 року включно, із застосуванням відповідних обмежень.

Підставою для обрання запобіжного заходу стали достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть впливати на свідків, будуть переховуватися від суду.

Суд вважає, що з моменту обрання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дала б суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку вказаних обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід або застосування іншого, більш м`якшого періоду домашнього арешту.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в разі зміни запобіжного заходу можуть переховуватися від суду, а також те, що у справі ще не допитано свідків, у суду є підстави вважати, що обвинувачені у разі зміни запобіжного заходу, можуть впливати на них та переховуватися від суду, а також враховуючи відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України; враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винними в інкримінованих їм злочинів, суд приходить до твердого переконання про необхідність продовжити ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжні заходи у виді домашнього арешту.

З врахуванням наведеного, осіб обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та тяжкості інкримінованих їм діянь, віку та стану їх здоров`я, сімейного стану, суд вважає за необхідне продовжити строк домашнього арешту вказаним обвинуваченим, що не перевищує шістдесят днів, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжному заході у виді домашнього арешту на даний час відпала, а тому не має підстав застосувати відносно них більш м`який запобіжний захід, а також не має підстав для зміни періодів перебування за місцем фактичного проживання.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 177-178, 182-183, 194, 196, 201, 202, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання - задовольнити.

Змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави на особисте зобовязання.

Зобов`язати ОСОБА_7 у період строку дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Установити строк дії запобіжного заходу з 10 травня 2024 року до 09 липня 2024 року.

Повернути заставодавцю ОСОБА_18 сплачену заставу у розмірі 214720 гривень 00 копійок, яка була внесена на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області, відповідно до квитанції № 2167 від 02 жовтня 2023 року, за наступними реквізитами: , банк отримувача: НОМЕР_1 , номер рахунку, призначення платежу: внесення застави по справі № 947/29841/23, провадження № 1-кс/947/12604/23 від 29.09.2023р.

У задоволенні клопотання заявника ОСОБА_19 про повернення суми застави, відмовити.

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_21 про продовження строків запобіжних заходів обвинуваченим - задовольнити.

Продовжити строки запобіжних заходів у вигляді:

-цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з забороною цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

-домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з забороною не залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з забороною не залишати у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 ;

-домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з забороною не залишати у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,

строком на два місяці, тобто до 09 липня 2024 року включно, з покладенням обов`язків: прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, який здійснює розгляд даного кримінального провадження, про зміну місця проживання або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні за винятком участі у слідчих та судових діях.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Крім того роз`яснити, що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала про обрання запобіжних заходів обвинуваченим підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду. В іншій частині дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: