Справа №333/3889/24
Провадження №1-кс/333/1294/24
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ТУ ДБР ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000547 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпро, неодруженого, який має середньо спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000547 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом т.в.о. командира військової частини (по стройовій частині) від 18 липня 2023 року № 206 військовослужбовця за контрактом старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду командира відділення офіцера батареї 2 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. Разом з цим, старший солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин. 04.09.2023, приблизно о 06:30 год., в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини, після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені. Щодо вирішення клопотання командира 3 самохідної артилерійської батареї військової частини, де проходить службу підозрюваний, щодо надання ОСОБА_6 можливості повернутися до військової частини для продовження служби поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого. Щодо вирішення клопотання командира 3 самохідної артилерійської батареї військової частини, де проходить службу підозрюваний, щодо надання ОСОБА_6 можливості повернутися до військової частини для продовження служби поклався на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, просив суд відмовити в його задоволенні та надати можливість повернутися на службу до військової частини. За весь час ухилення від служби він не переховувався, був завжди на зв`язку, намагався повернутися, просив своє командування надати дозвіл на подальше проходження служби. Свій поступок мотивував тим, що йому не було здійснено доплату за перебування не передовій за три місяці.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що в даному випадку прокурором не доведено ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний не мав наміру на уникнення від відповідальності, був на зв`язку з своїми побратимами по службі, перебуваючи за межами військової частини всіляко намагався їх підтримати та надавав волонтерську допомогу. Неодноразово просив повернути його службу. На підтвердження цього послався на скріншоти переписки з месенджеру Signal, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання. Крім цього, надав клопотання представника військової частини відповідно до якого, командир батареї в якій проходив службу ОСОБА_6 просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, оскільки на даний час виникла необхідність у поверненні на службу військовослужбовця ОСОБА_6 . Також, прошу суд допитати в якості свідків військовослужбовців з військової частини в якій проходить службу ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка військовослужбовець ОСОБА_8 суду пояснив, що знайомий із ОСОБА_6 більше року, може охарактеризувати його лише з позитивної сторони. Останній перебуває у його підпорядкування як головного сержанта батареї. Також повідомив суд, що їх розрахунок перебуває зараз на передовій, і він відряджений керівництвом військової частини до суду з клопотанням про надання ОСОБА_6 можливості продовжувати виконувати обов`язки щодо захисту держави, адже останній має рідку спеціальність топогеодезініст і артилерійська батарея задля своєї спроможності потребує наявності саме такого спеціаліста. Крім того, підтвердив наявність переписки із підозрюваним щодо повернення його до військової частини.

Допитаний в якості свідка військовослужбовець ОСОБА_9 суду пояснив, що знайомий із ОСОБА_6 майже один рік, може охарактеризувати його лише з позитивної сторони. Має рідкісну спеціальність топогеодезініст. Наразі артилерійська батарея потребує військовослужбовця з такою спеціальністю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, пояснення свідків, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 24.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України (кримінальне провадження №0000547).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.04.2024 року, ОСОБА_6 було затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК України, фактичний час затримання вказано 22 година 40 хвилин 23 квітня 2024 року.

23 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000547 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 та вручено останньому.

У відповідності до вимог ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Надаючи правову оцінку наявності підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначає про наступне.

З фактичних обставин вбачається, що питання застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного вирішується у складі слідчого судді, тобто на стадії досудового слідства.

Таким чином слідчий суддя на даній стадії процесу зобов`язаний встановити підстави визначені в ч.1 ст.194 КПК України до яких віднесено:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії має вирішальне значення обґрунтованість підозри, а другорядне - наявність чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурор зазначають, що обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_6 ;

- протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які пояснили обставини відсутності ОСОБА_6 на службі;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час вивчення в судовому засіданні матеріалів службового розслідування проведених у військовій частині за місцем служби ОСОБА_6 , слідчий суддя вбачає саме констатацію факту, а саме зафіксовано конечний результат дій ОСОБА_6 , а саме було виявлено його відсутність за місцем служби, хоча зброя військовослужбовця знаходилася в підрозділі.

Крім цього, посилання командира військової частини під час службового розслідування на обставини, що «місцезнаходження військовослужбовця невідоме. На телефонні дзвінки не відповідає», в повній мірі спростовуються долученими до матеріалів клопотання скріншотами з мобільного телефону ОСОБА_6 , який просив дозволу на повернення до військової частини та бажає продовжити службу.

Протоколи допиту в якості свідків військовослужбовців військової частини з якими проходив службу ОСОБА_6 , вказують на відсутність останнього за місцем несення служби в певний проміжок часу та є аналогічними один одному.

Оскільки слідчий суддя здійснив допит зазначених свідків під час розгляду клопотання про застосування до військовослужбовця ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони зазначили, що ОСОБА_6 перебував з ними на зв`язку і командирам військової частини було відомо про його бажання повернутися та продовжити службу.

Щодо інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та на час розгляду клопотання йому виповнилося лише 23 роки. Має позитивну характеристику, займаній посаді відповідає. За медичною допомогою під час несення служби не звертався. Нагороджений відзнаками за несення служби. Зокрема, 24 січня 2023 року нагороджений Президентом України медаллю «Захиснику Вітчизни».

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини та матеріали клопотання щодо обґрунтованості підозри, вбачає її доведеність в мінімальному прояві, який визначає лише одну складову, яка ставиться в провину військовослужбовцю ОСОБА_6 ухилення від військової служби.

На переконання слідчого судді, заперечення висловлені підозрюваним та його захисником щодо відсутні на даний час ризиків, передбачених, ст.177 КПК України, є предметом правової оцінки під час розгляду кримінального провадження по суті.

Водночас слідчий суддя керується презумпцією невинуватості, а тому наперед процесуальну перспективу можливого обвинувачення не вирішує.

Суд бере до уваги, що інкриміноване підозрюваному кримінальні правопорушення за правилами ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Крім того, слідчий суддя вважає слушними посилання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на клопотання командира батареї про відмову в задоволенні клопотання слідчого з наданням можливості військовослужбовцю ОСОБА_6 продовжити службу в лавах Збройних Сил України, оскільки військова частина НОМЕР_2 потребує досвідчених та навчених, добре організованих та мотивованих солдатів, яким є ОСОБА_6 .

За таких обставин, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого правопорушення, а також характер та методику розслідування кримінальних правопорушень у сфері військових злочинів, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 буде продовжувати здійснювати захист Держави у своїй військовій частині, ризики є мінімальними і недоведеними у повному обсязі.

Із урахуванням, зокрема, даних про особу підозрюваного, характеру інкримінованого йому діяння, його молодий вік, відзнаки у військовій службі, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде не доцільним та не буде відповідати вимогам процесуального закону.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час слідчим та прокурором не доведено наявність обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.194 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001204 відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1