Провадження № 1-кс/161/3459/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

м. Луцьк 04 липня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000125, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000125.

У вказаній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2024 зобов`язано начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області організувати внесення відомостей по його заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ч. 2 ст. 356, ч. 1 ст. 364 КК України, однак відомості в ЄРДР були внесені лише за ч. 2 ст. 356 КК України, рішення суду було виконано не в повній мірі. В подальшому, 16.05.2024 він подав заяву прокурору Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про внесення до ЄРДР додаткових відомостей про злочин, проте на даний час відомості в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, не внесені, у зв`язку з чим просить зобов`язати прокурора Луцької окружної прокуратури внести відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Аналізуючи вимогу даної скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, здійснення якого покладається на слідчого суддю.

Так, вказана скарга хоча і містить посилання на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте по своїй суті такою не є, так як з її змісту вбачається, що предметом оскарження є бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000125, а не бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки ОСОБА_2 просить зобов`язати прокурора Луцької окружної прокуратури внести відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125, а саме доповнити його ч. 2 ст. 364 КК України, тобто фактично не погоджується з кваліфікацією за якою здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, однак питання правової кваліфікації з огляду на положення вимог КПК України є дискреційними повноваженнями дізнавача, слідчого чи прокурора.

За таких обставин, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що така вимога скарги як «зобов`язати прокурора Луцької окружної прокуратури внести відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125 за ч. 2 ст. 364 КК України», не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування, оскільки таке оскарження не передбачено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, з огляду на наведене, оскільки заявлена в скарзі вимога не може бути предметом розгляду в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, враховуючи, що слідчий суддя наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000125.

Керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000125.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1