Справа №366/1504/24
Провадження №1-кс/366/139/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

користувача тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000678 від 13.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 13.05.2024 автомобіль марки «САЗ», модель 3507, номер шасі НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику в АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 13.05.2024 на автодорозі в с. Розважів Вишгородського району Київської області працівниками поліції зупинено автомобіль марки «САЗ», модель 3507, номер шасі НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , в кузові якого знаходилась сухостійна деревина породи «Сосна звичайна» в кількості 48 колод, довжиною 4 м кожна, без відповідних документів.

Цього ж дня, по прибуттю на місце події, дізнавач СД ВП № 1 Вишгородського РУП вилучив зазначений автомобіль з деревиною до ВП № 1 Вишгородського РУП.

Прокурор зазначає, що вилучений автомобіль відповідач критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, тому, на нього просить накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Старший групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд клопотання без його участі, у звязку з незначним штатом прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, великою завантаженістю справами, необхідністю проведення невідкладних слідчих дій та участі у судових засіданнях при судових розглядах інших кримінальних проваджень. Клопотання просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Користувач тимчасово вилученого майна, ОСОБА_4 надав пояснення, які зводяться до того, що цей автомобіль належить його зятю. Крім цього, він є необхідним для виконання робіт в межах селищної ради за проханням посадових осіб. Просив повернути автомобіль.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 4 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З огляду на вивчені та дослідженні долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, що надані прокурором, слідчим суддею встановлено таке.

У провадженні СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000678 від 13.05.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України та за наведених вище обставин.

З наданого протоколу огляду місця події від 13.05.2024 вбачається, що 13.05.2024, в період часу з 07 год. 20 хв. по 08 год. 40 хв., дізнавачем СД ВП № 1 Вишгородського РУП ОСОБА_7 проведено огляд відкритої ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та в подальшому вилучено до ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25) автомобіль марки «САЗ», модель 3507, номер шасі НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в кузові якого знаходилась сухостійна деревина породи «сосна звичайна» у кількості 48 колод, кожна довжиною 4 м.

З протоколу огляду місця події від 13.05.2024 вбачається, що 13.05.2024, в період часу з 11 год. 15 хв. по 11 год. 41 хв., слідчим ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ОСОБА_3 проведено огляд місцевості за координатами 20.65-932240-11.40628 (приблизно 1 км від с. Старовичі Вишгородського району Київської області), в ході якого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 показали місце, де вони зрізали деревину породи «сосна звичайна» (8 квартал 1 виділу ДП «Ліси України»).

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 13.05.2024, останній добровільно видає працівникам поліції дворучну пилу «Дружба-2».

З протоколу огляду місця події від 13.05.2024 вбачається, що 13.05.2024, в період часу з 12 год. 04 хв. по 12 год. 31 хв., слідчим ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ОСОБА_3 проведено огляд місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено до ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області дворучну пилу «Дружба-2».

13.05.2024 відомості про цю подію внесені в ЄРДР за ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановами слідчого ОСОБА_3 від 13.05.2024, тимчасово вилучене майно (автомобіль, деревина та дворучна пила) визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Їх вирішено зберігати в

АДРЕСА_4 до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вилучений автомобіль належить ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 )

Вирішуючи питання про спосіб накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до наступного.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», під знаряддями злочину в таких справах треба розуміти предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися їх власником чи співучасниками злочину для незаконного полювання, рибальства, порубки дерев тощо, а також для полегшення вчинення зазначених дій: рушниці, вибухівка, рибальські сіті, транспортні засоби (останні можуть бути визнані знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі полювання чи рибальства, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складним).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучений автомобіль має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому, є речовим доказом. Незастосування такого арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурор у клопотанні не зазначив, який саме спосіб арешту він хоче накласти, тому, такий спосіб визначається слідчим суддею.

Слідчий суддя враховує доводи користувача автомобіля ОСОБА_4 про те, що цей автомобіль йому не належить, оскільки це підтверджується доданим до клопотання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Також приймається до уваги те, що автомобіль використовується задля благоустрою території селищної ради, про що зазначав ОСОБА_4 у судовому засіданні і це ніхто з інших присутніх не спростував.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що тимчасово вилучений автомобіль є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому, слідчий суддя не вбачає необхідності накладення арешту на майно шляхом заборони розпорядження та користування ним, оскільки така необхідність не обґрунтована.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль шляхом заборони відчуження, передавши його на відповідальне зберігання користувачу, ОСОБА_4 , зобов`язавши останнього надавати його органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, якщо в цьому виникне необхідність.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника та користувачів.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони його відчуження, а саме на автомобіль марки «САЗ», модель 3507, номер шасі НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 ( АДРЕСА_5 ), передавши його на відповідальне зберігання користувачу, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), зобов`язавши останнього надавати автомобіль слідчим, які проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні та процесуальним прокурорам для проведення слідчих (розшукових) дій, якщо у цьому виникне необхідність.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1