Справа № 521/5454/24
Номер провадження:1-кс/521/1117/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2024 року м. Одеса
З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 05.04.2024 року о 19:22 годин на АДРЕСА_1 сталась ДТП, а саме: по вул. Мечникова з боку вул. Болгарська у бік вул. Лазарева рухався автомобіль «MAZDA 6», н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котра перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з лівого боку праворуч за ходом руху автомобіля.
В результаті ДТП пішоходу заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку, множинних переломів склепіння з переходом на основу черепа, переломи 4 ребер зліва по лопатковій лінії, забою легенів, переломія ресток аду ні о в помої плечової кістки. Госпіталізована до відділення реанімації КНП «МКЛ-1» ОМР.
Орган досудового розлідування Відділ поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, процесуальне керівництво здійснюється Малиновською окружною прокуратурою м. Одеси.
05.04.2024 року слідчим з метою швидкого виявлення доказів у кримінальному провадженні було прийнято рішення про проведення огляду місця події на АДРЕСА_1 , як самого місця ДТП так і транспортного засобу, а саме автомобіля «MAZDA 6», н.з НОМЕР_1 .
Вказаний автомобіль відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та 05.04.2024 року був визнаний речовим доказом.
На переконання прокурора, зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна та особа, у користуванні якого майно перебувало на момент вилучення, у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно протоколу від 05.04.2024 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а саме автомобіль марки «MAZDA 6», н.з НОМЕР_1 .
Автомобіль «MAZDA 6», н.з НОМЕР_1 , рік випуску 2007, чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 16.12.2008 на ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , та на момент вилучення перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 .
Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише на підставі розумної оцінки сукупності наданих доказів визначає причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Так, матеріалами клопотання доведено достатність обґрунтованої підозри, що мало місце дорожньо-транспортної пригоди, яка може підпадати під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, крім того, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених матеріалах (документи, що додаються до клопотання) слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів виправдовує подальше розслідування. Слідчий суддя погоджується, що вилучений автомобіль - може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та потребує подальшого експертного дослідження для встановлення істини під час досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що на даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, отже клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороню розпорядження, відчуження та користування), яке 05.04.2024 року було виявлено та вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- автомобіль «MAZDA 6», н.з НОМЕР_1 , рік випуску 2007, чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 16.12.2008 на ОСОБА_8 .
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1