Справа № 507/859/24
Провадження № 1-кп/507/40/2024
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
20.05.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Троїцьке Любашівського району Одеської області,
громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, учня 1 курсу ДНЗ «Ананьївський ПАЛ», зареєстрованого та
фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ро обвинувачення у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
законний представник ОСОБА_5
захисник адвокат ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
24.02.2024 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_3 , переслідуючи раптово виниклий протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, задля власного збагачення, перебуваючи біля транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2109» державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , але фактично перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходився на узбіччі проїжджої частини біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна.
У подальшому, у цей же день та час, ОСОБА_3 умисно, у період воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що його дії залишаються ніким не помічені, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинені на запірний механізм водійські двері вказаного транспортного засобу, проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки
«Samsung» моделі «Galaxy A04 3/32 Гб», вартістю 2817 гривень 50 копійок в силіконовому чохлі-накладці типу «бампер», вартістю 42 гривні 50 копійок, який знаходився на панелі біля лобового скла, після чого залишив салон автомобіля та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2860 гривень 00 копійок.
Крім того, також 24.02.2024 року об 11 годині 27 хвилин, ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, задля власного збагачення, перебуваючи за місцем свого мешкання в кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи викрадений ним у той же день близько 09 год. 30 хв. мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04 3/32 Гб» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2 : НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , у цей же день та час, умисно, повторно, у період воєнного стану, шляхом вільного доступу, за допомогою мобільного додатку «ПУМБ», встановленого в мобільному телефоні марки «Samsung» моделі «Galaxy A04 3/32 Гб» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , із карткового рахунку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку належних останньому грошових коштів в сумі 13 900 гривень, шляхом їх перерахування на власну картку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 рахунок № НОМЕР_6 . Викраденими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 13 900 гривень 00 копійок.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним крадіжок, викладеніихв обвинувальному акті, зокрема розповів, що 24 лютого 2024 року він із салону автомобіля викрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 , а також в цей же день за допомогою мобільного додатку «ПУМБ», встановленого в мобільному телефоні , який належить ОСОБА_8 , із карткового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку належних останньому грошових коштів в сумі 13 900 гривень, шляхом їх перерахування на власну картку.
Потерпілий ОСОБА_8 згідно заяви просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у його відсутність, просив суворо не карати, кошти йому повернуто, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєних злочинах, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінальних правопорушень, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65 - 67 КК України обставин суди, відповідно до ч.1 ст.103 КК України, мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65, 103 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, також відповідно до ст. 487 КПК України суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, який навчається в Державному навчальному закладі «Ананьївський професійний аграрний ліцей»,
за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно, умови проживання задовільні, всім необхідним забезпечений, має добрі стосунки із матір`ю та біологічним батьком, не конфліктний, підтримує дружні стосунки із однолітками, алкоголь чи наркотики не вживає, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.
Поряд із тим, суд враховує досудову доповідь, у якій зазначено про можливість виправлення неповнолітнього без позбавлення або обмеження волі.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
У відповідності до положення ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи неповнолітнього винного, те, що ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки, його ставлення до вчиненого, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає, що йому доцільно призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, із застосуванням ст.75, 104 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався та підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2271 грн. 84 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 2271 грн. 84 коп. на користь держави
- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A04» IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 , чохол чорного кольору, сім-картку ПрАТ «Київстар» з надписом: НОМЕР_7 , сім-картка «ВФ Україна» із надписом: НОМЕР_8 , на які ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 07.03.2024 накладено арешт та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за адресою смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 150, Подільського району Одеської області повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- коробку від мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A04», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , яку передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити йому за належністю.
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 07 березня 2024 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1