г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/274/24
Номер провадження 1-кс/213/155/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000036 від 10 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України про вирішення долі речових доказів,

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася до суду з вказаним клопотанням погодженим з прокурором.

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, слідча надала клопотання про розгляд справи без її участі, просить задовольнити. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дійшов такого.

В слідчому відділенні ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 10 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 січня 2024 року до чергової частини ВП №6 Криворізького РУП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09 січня 2024 року о 21:20 годині до інфекційної лікарні ШМД доставлено дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: отруєння кристалічними солями, в результаті чого встановлено факт злісного невиконання батьківських обов`язків матір`ю останнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило тяжкі наслідки, а саме отруєння дитини.

10 січня 2024 року було оглянуто та вилучено добровільно наданий ОСОБА_5 працівникам поліції її мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «14 Pro Max», 128 Гб, фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у прозорому силіконовому чохлі з сім-карткою № НОМЕР_3 , котрий було поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 1073487. Постановою старшого слідчого СВ ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10 січня 2024 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та ухвалою суду від 11 січня 2024 року на зазначений телефон накладено арешт.

Постановою слідчого від 19 березня 2024 року прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження,відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цьогоКодексу.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Положеннями ст. 41 Конституції України встановлено непорушність права власності. Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Окрім того, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, майна слідчий суддя, суд згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. (п.п. 34-36, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц; провадження №14-496цс18).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також те, що кримінальне провадження, у межах якого накладено арешт на майно, закрито, потреба в подальшому застосуванні вказаного арешту майна відпала, що також узгоджується з позицією прокурора, яким погоджено зазначене клопотання, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 100, 107, 171-173, 369, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2024 року на мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «14 Pro Max», 128 Гб, фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у прозорому силіконовому чохлі з сім-карткою № НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 1073487, який належить ОСОБА_5 .

Повернути ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «14 Pro Max», 128 Гб, фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у прозорому силіконовому чохлі з сім-карткою № НОМЕР_3 , який зберігається відповідно до квитанції №550/23 в камері збереження речових доказів ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1