Справа № 740/2644/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/470/24
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 27 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29 вересня 2022 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.186 КК України до 200 годин громадських робіт, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і йому призначено покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року у виді 88 годин громадських робіт, що згідно з ст.72 КК України становить 11 днів арешту, і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді арешту на строк 06 місяців 11 днів.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 755 грн. 12 коп. витрат на залучення експертів.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, в поданій апеляційній скарзі, просить дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого та вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 днів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який ніде не працює, посередньо характеризується, вчинив новий злочин у період відбування покарання за попереднім вироком, заподіяні збитки самостійно не відшкодував, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим працівниками поліції, після його вилучення. Також вважає, що в повній мірі не було враховано висновок органу пробації щодо неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Крім того, зазначає, що відповідно до ст.. 60 КК України покарання у виді арешту встановлюється на строк 6 місяців, однак, відповідно до вироку, ОСОБА_8 , на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців 11 днів.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 30 листопада 2022 року близько 12 год 26 хв, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_2 , у якому здійснює господарську діяльність ТОВ Вигідна покупка, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому продовженого і діючого станом на 30 листопада 2022 року, скориставшись вільним доступом до вітрини магазину, впевнившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, повторно здійснив таємне викрадення зарядного пристрою «Power Bank» TM «KLGO» 500mAh 5+, вартістю 423 грн, та дезодоранту-спрею чоловічого ТМ «Axe Recherge», об`ємом 150 мл, вартістю 78 грн 10 коп, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Потерпілому ТОВ Вигідна покупка заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 501 грн 10 коп.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника-адвокат ОСОБА_7 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

Стосовно доводів апеляційних скарг сторони обвинувачення, щодо призначення обвинуваченому покарання, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через м`якість та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу виходячи з нижченаведеного.

Згідно зіст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання"(в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 06 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК України, остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Разом з тим, приєднуючи ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ч.2 ст.72 КК України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків, загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній Частині цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.60 КК України, покарання у виді арешту встановлюється на строк від одного до шести місяців. В той час, суд першої інстанції, при ухваленні вироку, не врахував дані положення та остаточно призначив ОСОБА_8 покарання у виді 6 місяців 11 днів арешту, що перевищує максимальний строк, встановлений для даного виду покарання, який складає 6 місяців.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ч.2 ст.72 КК України.

Крім того, покарання, призначене ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України, у виді арешту на строк 6 місяців, на думку колегії суддів, є явно несправедливим та не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч.1ст.69 КК України та приписами п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Як вбачається з вироку суду, обираючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який має 24-річний вік і не має постійного місця проживання, перебуває на обліку лікаря-психіатра з 2003 року, згідно з даними висновку експерта Чернігівської філії СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 06 квітня 2023 року за №199 на момент вчинення кримінального правопорушення і на час експертизи був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними,матеріальних претензій з боку потерпілої особи. Визнав обставинами, які пом`якшують покарання - молодий вік обвинуваченого, статус останнього, як учасника бойових дій (посвідчення від 26 серпня 2021 року), та щире каяття, а також відсутність обтяжуючих.

Разом з тим, оцінюючи всі обставини щодо скоєного злочину у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, враховуючи досудову доповідь щодо ОСОБА_8 , якою встановлені дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства із неможливістю виправлення без ізоляції від суспільства, колегія суддів вважає, що призначення місцевим судом покарання у виді арешту ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок м`якості.

З огляду на вищевикладені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вбачає підстави для призначення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, хоча і із застосуванням ст. 69 КК України, але більш суворішого покарання, а саме у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та вважає, що саме таке покарання не буде невиправдано м`яким чи занадто суворим.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчиненого ОСОБА_8 злочину і даними про його особу, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляції прокурора про призначення ОСОБА_8 покарання без застосування ст. 69 КК колегія суддів визнає необґрунтованим зважаючи на викладене вище.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року і призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 12 лютого 2024 року по 17 липня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4