Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/785/2024 Справа № 641/1790/24
УХВАЛА
26 березня 2024 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області смт. Розівка, громадянина України, одруженого, середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого з цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2024 у нічний час, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився в гуртожитку кімнати АДРЕСА_3 , разом зі своїм малознайомим ОСОБА_8 , де в ході бесіди, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 стоячи навпроти потерпілого обличчям до нього, на відстані витягнутої руки, наніс ОСОБА_8 один удар правою рукою в область щоки з лівої сторони, спричинивши забій м`яких тканин голови. Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спричиненого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 , поштовхом повалив потерпілого на диван взяв виделку, котра знаходилась на столі поруч із диваном, і тримаючи виделку в правій руці наніс ОСОБА_8 два удари виделкою в область лівого стегна, спричинивши колото-різану рану лівого стегна, після чого схопив зі столу кухонний ніж і тримаючи ніж в правій руці за руків`я, наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область сідниці зліва. Після чого, ОСОБА_8 намагався вийти з кімнати, і в цей момент ОСОБА_6 стоячи напроти потерпілого обличчям до нього, на відстані витягнутої руки, схопив викрутку, яка лежала у шафі та тримаючи її у правій руці, наніс ОСОБА_8 один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши тим самим потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч проникаюче у ліву плевральну порожнину, лівобічний пневмоторакс, травматичну підшкірну емфізему грудної клітки.
Таким чином, ОСОБА_6 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Орган досудового розслідування вважає, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважати що ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, враховуючи що він проходить службу у військові частині НОМЕР_1 , місце знаходження якої в будь який момент може змінити місце дислокації в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, тим самим підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, у ОСОБА_6 немає стійких соціальних зав`язків, не має офіційного стабільного заробітку, постійного місця проживання в м. Харкові не має, тому з метою уникнення відповідальності за скоєння інкримінованого злочину, ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Також, ОСОБА_6 у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України вже вчинив військовий злочин в період військового стану та збройної агресії російської федерації, у зв`язку із чим слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики зазначені прокурором не підтверджені.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за можливе обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий та прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується сукупністю доказів, на які слідчий та прокурор послались у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, не має реєстрації у м. Харкові, та враховуючи що він проходить службу у військові частині НОМЕР_1 , місце знаходження якої в будь який момент може змінити місце дислокації в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, тим самим підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з чого виникають ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.
Крім того, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного під час кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, та застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 25 березня 2024 року.
Строк дії ухвали до 23 травня 2024 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1