Дата документу 14.06.2024Справа № 554/6089/24
Провадження № 1-кс/554/6716/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000122 від 10.06.2024,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 яке мотивує наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024 та від 06.05.2024 №271/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

У травні 2024 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не мали постійного джерела доходу і були неодноразово засуджені за вчинення корисливих злочинів, виник спільний умисел на вчинення диверсій з корисливих мотивів у період воєнного стану.

На реалізацію вказаного злочинного умислу ОСОБА_7 написав користувачеві месенджеру «Telegram» НОМЕР_1 з нік-неймом « ОСОБА_9 », який є представником ФСБ рф,про бажання проведення диверсійних робіт за грошову винагороду.

Користувач месенджеру «Telegram» НОМЕР_1 з нік-неймом « ОСОБА_9 » 08.06.2024 запропонував ОСОБА_7 вчинити з метою ослаблення держави підпал, спрямований на пошкодження об`єкта, який має важливе оборонне значення, а саме автомобіля, що перебуває у власності або користуванні військовослужбовців Збройних Сил України та який використовується під час діяльності з відсічі збройної агресії рф проти України, зафіксувавши вказану дію на відеозапис за винагороду у сумі 20 000 грн.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що в Україні триває широкомасштабна війна та введено воєнний стан, на вказану пропозицію представника держави-агресора погодився, домовившись з користувачем месенджеру «Telegram» НОМЕР_1 з нік-неймом « ОСОБА_9 » вчинити протиправні диверсійні дії в м. Полтаві.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний намір, спрямований на вчинення диверсії шляхом підпалу, 08.06.2024 приїхали з м. Кременчука в м. Полтаву й орендували тимчасове житло за адресою: АДРЕСА_2 , де перебували до 11.06.2024.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження автомобіля військовослужбовців ЗСУ, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків і бажаючи їх настання, 10.06.2024 в період часу з 22 год. 40 хв. до 23 год. 00 хв., перебуваючи в магазині «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 16, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбали суміш для розпалювання багаття, яку планували використати для підпалу автомобіля.

Крім того, 09.06.2024 в період часу з 20 год. 57 хв. до 22 год. 39 хв. та 10.06.2024 в 00 год. 51 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , використовуючи мобільні телефони з номерами абонентів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , неодноразово надсилав повідомлення через месенджер «Telegram» користувачу НОМЕР_1 з нік-неймом « ОСОБА_9 » та повідомляв останньому, що ними здійснюється пошук автомобіля в м. Полтаві, який належить військовослужбовцям ЗС України, для вчинення його підпалу.

11.06.2024 приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на виконання спільного злочинного наміру, спрямованого на вчинення диверсії з метою ослаблення держави шляхом підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкта, який має важливе оборонне значення, вийшли з орендованого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в напрямку паркувального автомобільного майданчика, розташованого поблизу магазина «АТБ-маркет» за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 16 .

По прибуттю до вказаного місця приблизно о 03 год. 15 хв. 11.06.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою ослаблення держави, з використанням заздалегідь придбаної суміші для розпалювання багаття, облили автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_4 , 2004 року випуску, зеленого кольору, що перебуває у володінні старшого бойового медика батареї зенітно-ракетно артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_10 , підпаливши його, здійснили відеофіксацію для підтвердження вчинення підпалу та відправили відеозапис підпалу користувачу месенджеру «Telegram» НОМЕР_1 під нікнеймом « ОСОБА_9 ».

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, яке віднесене законом про кримінальну відповідальність до злочинів проти основ національної безпеки України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами.

Злочини проти основ національної безпеки України є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, що забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад. Без належної кримінально-правової охорони цих соціальних цінностей неможливе нормальне функціонування держави та відповідних її інститутів.

Об`єктом злочинів проти основ національної безпеки є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної i правової держави (ст. 1 Конституції України).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Підозрюваному може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Разом із цим, у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим, є необхідність в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з його утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Так, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і на території тимчасово окупованих Донецької, Луганської, запорізької, Харківської, Херсонської областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т. ч. на території РФ через усвідомлення загрози втрати свободи та можливості вільно пересуватися на тривалий час, у разі визнання його винним у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Також, враховуючи особливу зухвалість та цинічність інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе вжити заходів конспірації з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Окрім цього, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи поза аудіо-, візуальним контролем працівників установи виконання покарань, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ОСОБА_5 матиме змогу власноручно або за допомогою інших невстановлених осіб, знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування (комп`ютерну техніку, мобільні засоби зв`язку, документи, тощо).

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та підозрюваного, які можуть давати викривальні покази щодо нього.

Так, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків, потерпілого та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також, підозрюваний може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам з іншими невстановленими можливими співучасниками вчинення злочину, з якими перебуваючи на свободі ОСОБА_5 зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_5 матиме змогу продовжити вчиняти дії, спрямовані на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, адже відповідно до зібраних доказів ОСОБА_5 не збирався завершувати свою злочинну діяльність. Крім цього, останній не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Також ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та є наркотично залежною особою.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

ОСОБА_5 фізично здоровий, спеціального лікування або особливих умов тримання, не потребує. Підозрюваний може утримуватись в установах виконання покарань.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, особливо в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії проти України, від якої цивільне населення захищають військовослужбовці ЗСУ.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку із чим є необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000122 від 10.06.2024, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, запобігання спробам вчинити інше кримінальне провадження.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і на території тимчасово окупованих областей, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т. ч. на території російської федерації через через усвідомлення загрози втрати свободи та можливості вільно пересуватися на тривалий час, у разі визнання його винним у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Окрім цього, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи поза аудіо-, візуальним контролем працівників установи виконання покарань, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ОСОБА_5 матиме змогу власноручно або за допомогою інших невстановлених осіб, знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування (комп`ютерну техніку, мобільні засоби зв`язку, документи, тощо).

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та підозрюваного, які можуть давати викривальні покази щодо нього.

Так, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

Також, підозрюваний може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-408, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, з триманням в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Строк тримання під вартою обчислювати з 14 червня 2024 року з 16 год. 35 хв.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 12 серпня 2024 року 16 год. 35 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 червня 2024 року .

Слідчий суддя ОСОБА_1