Провадження № 1-кс/947/5200/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204 , ч. 3 ст. 204 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження просить накласти арешт, шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння на речі, вилучені у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі. Просив залучити до матеріалів клопотання протокол допиту свідка ОСОБА_5 , а також протокол пред`явлення осіб для впізнання, згідно якого ОСОБА_5 впізнав власника майна ОСОБА_6 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 просив залучити до матеріалів клопотання копію договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що на його думку свідчить про законне походження грошових коштів, у зв`язку з чим просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що підрозділом детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000043 від 10.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, а саме горілки та коньяку шляхом змішування спирту етилового з водою та додаванням відповідних барвників, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вищевказаної злочинної діяльності причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який здійснює організацію незаконного виготовлення фальсифікованих підакцизних товарів на території Одеської області.

Крім того, оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту контрафактних підакцизних товарів за адресою: АДРЕСА_1 .

12 квітня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон REDMI 9 C NFC модель М2006С3MNG з сім-картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A9 серійний номер НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; мобільний телефон SAMSUNG Galaxy М52 5G серійний номер RFCRAOJAFRZ з сім-картою НОМЕР_5 ; грошові кошти у сумі 3320 (три тисячі триста двадцять) гривень; грошові кошти у сумі 2353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) доларів США.

12 квітня 2024 року детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених мобільних телефонів оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у мобільних телефонів відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, телефонних дзвінків, документів, програм, а також те, що ймовірні співучасники кримінального правопорушення можливо спілкувались між собою за допомогою месенджерів, встановлених на мобільному пристрої, де може зберігатися переписка між ними та електронні копії документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, можливе збереження на сім-картах номерів телефонів осіб, які можуть бути причетними до цього кримінального правопорушення, їх листування та інформацію про з`єднання, а також обставини, за яких вилучено вищевказаний технічний пристрій, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучені мобільні телефони відповідають ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки містить інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема обставин підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів та службового підроблення.

Водночас, слідчий суддя враховує застереження щодо можливості тимчасового вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, передбачені ч. 2 ст. 168 КПК України. Таке вилучення допускається виключно у випадку, якщо воно обумовлене необхідністю проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, про що власне й зазначає слідчий у своєму клопотанні, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

В свою чергу, вилучені грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а їх походження підлягає ретельній перевірці під час досудового розслідування.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.2 ст.204 та ч.3 ст.204 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Приймаючи дане рішення слідчий суддя бере до уваги той факт, що в ході досудового слідства, в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що з початку вересня 2023 року у зв`язку із бажанням отримати фінансову вигоду, вирішив здійснювати збут алкогольних напоїв(коньяку та горілки) та сигарет без марок акцизного податку. Алкогольні напої він купував у чоловіка на ринку «Привоз» у чоловіка, ім`я якого йому не відоме. Там же на ринку «Привоз» у чоловіка по імені ОСОБА_9 він купував сигарети без марок акцизного збору.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2024 року , свідок ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_10 15.03.1997 року, як особу з якою має взаємні зв`язки із придбанням тютюнових виробів без марок акцизного податку України.

Слідчий суддя відхиляє твердження представника власника майна про те, що вилученні грошові кошти отримані ОСОБА_11 від продажу автомобіля, а від так не мають жодного відношення до обставин кримінального провадження, оскільки беззаперечних доказів цього слідчому судді надано не було, договір купівлі-продажу було вчинено 05.12.2023 року, а грошові кошти вилучено 12.05.2024 року, що викликає обґрунтовані сумніви того, що вилучені грошові кошти є саме тими грошовими коштами, які отримані від вчинення правочину.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204 , ч. 3 ст. 204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння на речі, вилучені 12.04.2024 року у ході обшуку АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон REDMI 9 C NFC модель М2006С3MNG з сім-картою НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A9 серійний номер НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон SAMSUNG Galaxy М52 5G серійний номер RFCRAOJAFRZ з сім-картою НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 3320 (три тисячі триста двадцять) гривень;

- грошові кошти у сумі 2353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) доларів США.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 .В

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1