Справа № 243/5257/23
Провадження № 1-кп/243/328/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003222 від 02.08.2023, про визнання доказів недопустимими та скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003222 від 02.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

До суду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про визнання доказів недопустимими та скасування арешту майна. В обґрунтування заявлених вимог обвинувачений зазначив, що згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2023, слідчими органами Служби безпеки у Донецькій та Луганській областях був проведений обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , 10 серпня 2023 року з метою вилучення комп`ютерного обладнання, мобільних терміналів зв`язку, карт пам`яті, SIM-карток. Протягом обшуку житлового приміщення, відповідно до ч. 10 ст. 236 та абзацу 2 ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, а саме виконання ухвали слідчого судді суду про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Даний технічний запис був збережений на флеш-носій формату Micro SD Kingston, s/n НОМЕР_1 , у речових доказах він фігурує як Додаток 2 та на зауваження сторони захисту даний запис містить сліди відеоредагування, що суворо суперечить принципу безперервності відеозапису. При перегляді даного технічного запису обшуку житлового приміщення з метою вилучення комп`ютерних систем, мобільних пристроїв, SIM та карт пам`яті за участю усіх сторін кримінального провадження стороною захисту були виявлені та відповідним чином зафіксовані на технічному записі судового засідання від 01.04.2024 у Дніпропетровському районному суді м. Кам`янське тяжкі порушення законодавства України слідчими органами Служби безпеки: 1) участь у обшуку житлового приміщення сторонніми особами, дозвіл яким не був наданий згідно ухвали порушення п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК; 2) допит гр. ОСОБА_4 без попередження про проведення допиту, без згоди ОСОБА_4 , що суперечить п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України. Під час допиту у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , слідчими органами не було попереджено ОСОБА_4 , що від допиту він може відмовитись. Крім того, ухвалою під час обшуку житла проводити допит заборонено; 3) під час обшуку та вилучення майна слідчими органами Служби безпеки було проведено втручання у особисте листування ОСОБА_4 та у його приватне життя. Дозвіл на дану процесуальну дію ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не було надано; 4) протягом проведення обшуку житла та вилучення майна, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2023 слідчими органами СБУ в Донецькій та Луганській областях під керівництвом ОСОБА_6 було грубо порушено ст. 107 КПК України у вимозі про повноту фіксування усіх подій, що відбувались протягом слідчої дії. Мається на увазі на технічному відеозаписі відсутній момент вилучення та опломбування означених в ухвалі суду речей (ПК та мобільні пристрої) у відповідну упаковку, яка унеможливлювала б стороннє втручання/зміну або пошкодження тимчасово вилучених речей у громадянина ОСОБА_4 у зазначений кількості: системний блок Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільний телефон Nokia CO3 сірого кольору; мобільний телефон HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 . Місце та час опломбування тимчасово вилучених речей співробітниками СБУ не зафіксовані на відео, не зафіксований момент опломбування та підписання відповідного ярлику свідками слідчої дії у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Саме неповнота фіксування на звуко та відеозаписувальний пристрій всієї процесуальної дії, як обшук та вилучення майна у гр. ОСОБА_4 грубо порушує ч. 6 ст. 107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження. Дане порушення норми КПК України чітко та однозначно визначене у ч. 2 ст. 104 КПК України, - дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні. Враховуючи все зазначене, тимчасово вилучені речі під час обшуку 10.08.2023 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: системний блок Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільний телефон Nokia CO3 сірого кольору; мобільний телефон HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , - були вилучені у громадянина ОСОБА_4 слідчими органами СБУ із суттєвими та важкими порушеннями законодавства України, зокрема ст. ст. 104, 107 КПК України. Посилаючись на ст. ст. 86, 104, 107 КПК України, обвинувачений вважає вилучені у нього під час обшуку 10.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , речі недопустимими доказами. Під час проведення досудових слідчих дій у справі № 0003222 від 02.08.2023 головуючим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 було допущено тяжкі порушення законодавства України, зокрема КПК України, внаслідок чого були істотно порушені права ОСОБА_4 на захист як підозрюваного, що негативно вплинуло на якість його захисту під час судового провадження у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області в справі № 243/5257/23. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2023 слідчі органи служби безпеки, керуючись вимогами ч. 5 ст. 171 КПК, подали клопотання про арешт майна. Обшук та тимчасове вилучення належного ОСОБА_4 майна відбулось 10.08.2023. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема: системного блоку Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільного телефону Nokia CO3 сірого кольору; мобільного телефону HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , - було зареєстровано у Інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування 10.08.2023. На підставі функціонування АСУ, згідно ч. 1 ст. 106-1 КПК України, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська отримав клопотання про арешт тимчасового вилученого у ОСОБА_4 10.08.2023 майна саме 10.08.2023, проте, розглянуто було, в порушення ч. 6 ст. 173 КПК України, 16.08.2023, було винесено ухвалу про арешт тимчасового вилученого майна. На думку обвинуваченого, слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 істотно порушила його права та основоположні принципи КПК України, а саме: 1) не повідомила обвинуваченого та його захисників про розгляд провадження щодо арешту майна, позбавивши ОСОБА_4 у правах, які гарантуються у п. 9 ч. 3 ст. 42 та у ч. 1 ст. 172 КПК України; 2) не допустивши до судового засідання сторону захисту, суд не дослідив усі порушення, які супроводжували обшук та вилучення майна, тим самим суд порушив ст. ст. 23, 94 КПК України; 3) Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, постановивши ухвалу про арешт майна від 16.08.2023, прийняв абсолютно невмотивоване рішення, яке є незаконним та протиправним з точки зору діючого законодавства країни; 4) суд не надав ОСОБА_4 ухвалу про арешт майна до часу з ознайомленням зі справою, до 29.09.2023, тим самим порушив права обвинуваченого згідно п. 15 ч. 3 ст. 42 та ч. 7 ст. 173 КПК України; 5) слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 фактично позбавила ОСОБА_4 права на оскарження незаконних рішень, яке йому гарантується ст. ст. 42, 173, 309 КПК України під час досудового розслідування; 6) Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська під керівництвом судді ОСОБА_7 з 15.08.2023 не повернув обвинуваченому зазначене вище тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , чим порушив його право власності, гарантоване законами та Конституцією України. На думку обвинуваченого, з 15.08.2023 зазначене вище тимчасово вилучене у нього майно перебуває у незаконному арештів, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_4 просить суд: 1) визнати протокол обшуку таким, що викликає сумнів та суперечить ст. 104 КПК України, надати йому статус «недопустимий доказ» та на підставі ч. 3 ст. 358 КПК України виключити його з числа доказів; 2) визнати вилучену власність ОСОБА_4 , зокрема: системний блок Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільний телефон Nokia CO3 сірого кольору; мобільний телефон HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , - недопустимими речовими доказами, які отримані внаслідок істотних порушень законодавства країни; 3) застосувати ст. 174 КПК України та скасувати незаконний арешт тимчасово вилученого майна, який був накладений головуючим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 ; 4) повернути власникові все згадане вище тимчасово вилучене під час обшуку 10.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зокрема: системний блок Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільний телефон Nokia CO3 сірого кольору; мобільний телефон HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; всі вилучені SIM-картки та карти пам`яті.

В судовому засіданні обвинувачений своє клопотання повністю підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на доводи, наведені в клопотанні, додатково зазначив, що, на його думку, під час ухвалення слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ухвали про проведення обшуку від 10.08.2023 було порушено територіальну підсудність, оскільки таке питання мав розглядати Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного, просив його задовольнити, зазначив, що речові докази вже були досліджені судом, а отже підстави для арешту вилученого у ОСОБА_4 майна відпали.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 , в судовому засіданні участь не приймав.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Слід зазначити, що доказами у кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Застосоване законодавцем при наданні визначення поняття «докази» формулювання «фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку» та положення ч. 3 ст. 17 КПК про те, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, свідчать, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Зазначене правило застосовується і щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення такого питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Постановлення ухвали без надання оцінки доказів в їх сукупності буде суперечити загальним засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, станом на час розгляду клопотання вказані обвинуваченим докази не містять таку наявну дефектність з точки зору чинного кримінального процесу, яка б тягнула за собою їх безумовну недопустимість.

Суд вважає, що питання допустимості або недопустимості вказаних обвинуваченим доказів недоцільно з`ясовувати та перевіряти на цій стадії судового процесу, до завершення повного дослідження доказів у кримінальному провадженні, а необхідно дати їм належну оцінку разом з усіма наявними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку після завершення судового розгляду у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що питання про допустимість або недопустимість заявлених у клопотанні доказів, а саме протоколу обшуку від 10.08.2023 та вилученої власності ОСОБА_4 , зокрема: системного блоку Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільного телефону Nokia CO3 сірого кольору; мобільного телефону HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , - може бути вирішене під час ухвалення судом остаточного рішення після дослідження цих доказів в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Отже, на думку суду, вирішення питання про недопустимість заявлених обвинуваченим доказів є передчасним, та оцінка вказаним доказам обвинувачення, в тому числі щодо їх допустимості/недопустимості, буде дана судом під час ухвалення остаточного рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Стосовно клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про скасування арешту, накладеного на вилучене у нього в ході проведення обшуку 10.08.2023 майно, а також повернення зазначеного майна власнику, суд вважає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 арешт належного обвинуваченому ОСОБА_4 майна був накладений з метою забезпечення в подальшому не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення його пошкодження, а також задля забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На теперішній час судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, триває, майно, на яке був накладений арешт слідчим суддею під час здійснення досудового розслідування, є речовими доказами по кримінальному провадженню, остаточна оцінка яким судом наразі не надана, а отже на теперішній час підстави для накладення арешту не відпали, та у разі скасування арешту вилученого у ОСОБА_4 в ході здійснення обшуку 10.08.2023 майна, знов може виникнути ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Таким чином, обвинуваченим не доведено наявність достатніх підстав для скасування застосованого ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке було вилучено 10.08.2023 в ході обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинуваченим не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003222 від 02.08.2023, про визнання доказів недопустимими та скасування арешту майна, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 84-90, 100, 174, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003222 від 02.08.2023, про визнання доказів недопустимими та скасування арешту майна, - відмовити.

Питання щодо допустимості або недопустимості доказів сторони обвинувачення, а саме: протоколу обшуку від 10.08.2023, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , а також вилученого 10.08.2023 в ході проведення обушку за вказаною адресою майна, зокрема: системного блоку Cooler Master Elite, s/n НОМЕР_2 ; мобільного телефону Nokia CO3 сірого кольору; мобільного телефону HUAWEI DRA-LX9, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , - буде вирішуватися судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 19.07.2024 об 11-40 год.

Суддя ОСОБА_1