Справа № 953/4883/23
н/п 1-кс/953/2436/24
"08" квітня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Згідно з відміткою на поштовому конверті клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 30 березня 2024 року.
Орган досудового розслідування встановив, що у березні 2023 року, більш точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення розробив злочинний план щодо незаконного придбання, зберігання та пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу на території Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_6 залучив у тому числі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинну діяльність організованої групи, яку очолив ОСОБА_6
29 березня 2024 року у період часу з 06 години 04 хвилини до 09 години 53 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно, власниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Слідчий вказує, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави вважати, що предмети та речі, вилучені під час проведення обшуку, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 КПК України з наведених вище підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_14 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до матеріалів клопотання долучена заява, в якій просив розглядати клопотання про арешт майна за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечував.
Власники майна ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилися, у судове засідання викликалися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів 29 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Зі змісту протоколу обшуку від 29 березня 2024 року вбачається, що 29 березня 2024 року у період часу з 06 години 04 хвилини до 09 години 53 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: банківську картку «monobank» № НОМЕР_1 , блокнот «Jotter» на 64 арк. з чорновими записами, три аркуші паперу з чорновими записами, мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сіро-чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Mi Note 10», модель M1910F4G, IMEI; НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у корпусі блакитно-перламутрового кольору, з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , у прозорому силіконовому чохлі-накладці, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», номер моделі SM- НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з номером мобільного телефону НОМЕР_9 , що належать ОСОБА_5 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 , банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , мобільний телефон марки «iPhone 11», номер моделі MWLU2FS/A, s/n: НОМЕР_12 , IMEI: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 , у корпусі білого кольору, з номером мобільного телефону НОМЕР_15 у чохлі-накладці рожевого кольору, що належить ОСОБА_12 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A», модель M1903C3EG, IMEI: НОМЕР_16 , IMEI2: НОМЕР_17 , з номером мобільних телефонів НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , у корпусі синього кольору, у чохлі-книжці коричневого кольору, що належитть ОСОБА_13 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що тимчасово вилучене 29 березня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: банківська картка «monobank» № НОМЕР_1 ; блокнот «Jotter» на 64 арк. з чорновими записами; три аркуші паперу з чорновими записами; мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сіро-чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Mi Note 10», модель M1910F4G, IMEI; НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у корпусі блакитно-перламутрового кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , у прозорому силіконовому чохлі-накладці; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», номер моделі SM-J530FM, s/n НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з номером мобільного телефону НОМЕР_9 , є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України вищевказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання у частині накладення арешту на: банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , мобільний телефон марки «iPhone 11», номер моделі MWLU2FS/A, s/n: НОМЕР_12 , IMEI: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 , у корпусі білого кольору, з номером мобільного телефону НОМЕР_15 , у чохлі-накладці рожевого кольору, що належать ОСОБА_12 , та на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A», модель M1903C3EG, IMEI: НОМЕР_16 , IMEI2: НОМЕР_17 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , у корпусі синього кольору, у чохлі-книжці коричневого кольору, що належить ОСОБА_13 , не підлягає задоволенню, оскільки слідчим у клопотанні жодним чином не мотивовано, на якій правовій підставі вказане майно слід арештувати, а також не обґрунтовано, яке доказове значення у цьому кримінальному провадженні має зазначене вище майно, враховуючи при цьому, що власниками такого майна є особи, які не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність парових підстав для накладання арешту на зазначене майно, а тому клопотання слідчого в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 29 березня 2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- банківську картку «monobank» № НОМЕР_1 ;
- блокнот «Jotter» на 64 арк. з чорновими записами;
- три аркуші паперу з чорновими записами;
- мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сіро-чорного кольору;
- мобільний телефон марки «Xiaomi Mi Note 10», модель M1910F4G, IMEI; НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у корпусі блакитно-перламутрового кольору, з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , у прозорому силіконовому чохлі-накладці;
- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», номер моделі SM- НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з номером мобільного телефону НОМЕР_9 .
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Тимчасово вилучене майно - банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «iPhone 11», номер моделі MWLU2FS/A, s/n: НОМЕР_12 , IMEI: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 , у корпусі білого кольору, з номером мобільного телефону НОМЕР_15 , у чохлі-накладці рожевого кольору негайно повернути власнику - ОСОБА_12 .
Тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A», модель M1903C3EG, IMEI: НОМЕР_16 , IMEI2: НОМЕР_17 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , у корпусі синього кольору, у чохлі-книжці коричневого кольору негайно повернути власнику - ОСОБА_13 .
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1