ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/83/24 Справа № 712/2716/24 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваної захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове Місто, Монастирищенського району, Черкаської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 3692 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 3692 КК України. Також просив покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000070 ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строком на дві місяці до 02 травня 2024 року.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

-не залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , в нічний час доби у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватись від спілкування із підозрюваним ОСОБА_10 , а також з мешканцями м. Монастирище Уманського району Черкаської області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснено підозрюваній, що порушення, покладених на неї слідчим суддею, обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та наведенні прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Також зазначив, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби спроможний запобігти вчиненню нового кримінального правопорушення та в повній мірі забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя врахував, що застосування домашнього арешту цілодобово позбавить підозрювану можливості працювати, а отже і забезпечувати як свої базові потреби, так і базові потреби своєї сім`ї.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.03.20024 року та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що суд не врахував усі ризики, які встановлені у кримінальному провадженні, а саме: підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Прокурор звертає увагу на те, що ризики існують і на даний час оскільки:

- орган досудового розслідування володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину;

- на сьогоднішній день в Україні діє, введений указом Президента України, воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину набуває особливо суспільно небезпечного характеру, оскільки фактично перешкоджає працівникам районного ТЦК та СП вести мобілізаційну роботу серед населення;

- діяльність ОСОБА_6 носить системний характер, тобто описані дії здійснювались нею неодноразово за участі інших лікарів КНП «Монастирищенської багато профільної лікарні».

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і обставини, які підтверджують ці ризики, а також установлено, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти переліченим ризикам.

На думку сторони обвинувачення за таких обставин найдоцільнішим та найдієвішим запобіжним заходом для підозрюваної ОСОБА_6 буде цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Управління Служби безпеки України в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 року за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 3692 КК України, та за фактом скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 1141, ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000070 внесені до вказаного реєстру:

22.02.2023 року за фабулою: «члени ВЛК при ТЦК та СП одного із районів Черкаської області у особливий період перешкоджають законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, шляхом сприяння в ухиленні осіб призовного віку від виконання військового обов`язку» - правова кваліфікація ч.1 ст. 114-1 КПК України.

26.08.2023 року за фабулою: «у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 22.02.2023 року встановлено, що у квітні-липні 2023 року службові особи одного із медичних закладів Черкаської області, діючи за попередньою змовою, одержали неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду та в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їм службового становища» - правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КПК України.

17.10.2023 року за фабулою: «службові особи одного із медичних закладів Черкаської області, діючи за попередньою змовою, вимагають у особи неправомірну вигоду за вчинення в її інтересах дій з використанням наданого їм службового становища» - правова кваліфікація ч.3 ст. 368 КПК України.

19.02.2024 року за фабулою: «працівники лікарні одного з міст Черкаської області діючи за попередньою змовою групою осіб, обіцяють за одержання від мешканця Уманського району Черкаської області неправомірної вигоди для себе здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»- правова кваліфікація ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КПК України.

29.02.2024 року о 18 год. 19 хв. ОСОБА_6 у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у скоєнні вказаного злочину.

01.03.2024 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 3692 КК України - обіцянка за одержання неправомірної вигоди для себе здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); може вчинити інші злочини чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), а тому просить застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з із застосуванням електронного засобу контролю на 60 днів.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 3692 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя вірно врахував, що підозрювана працює, проживає одна разом зі своєю матір`ю, яка є пенсіонером та має похилий вік, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливить підозрювану забезпечувати елементарні потреби своєї сім`ї.

В зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку з яким погоджується і колегія суддів, щодо можливості застосування до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби у період з 22-00 год. до 06-00 год., за адресою її проживання: АДРЕСА_2 строком на 2 місяці, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваної, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваної, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваній більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 березня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3