Справа № 522/7126/24
Провадження по справі № 1-кс/522/2645/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ланчин Надвірнянського району Івано Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 14.12.2021 вироком Великомихайлівського р/с Одеської області за ст.185 ч. 3, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2022 вирок Великомихайлівського р/с Одеської області від 14.12.2021 року в частині призначення покарання скасовано та ухвалено призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільненого умовно достроково від відбування покарання, на підставі ухвали Малиновського районного суду від 09.04.2024 з невідбутим строком 4 місяці 1 день,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000252 від 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється по кримінальному провадженню №0000316 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , звільнений умовно достроково від відбування покарання 17.04.2024 з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» із невідбутим покаранням 4 місяці 1 день, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно умисний злочин за наступник обставин.

04.05.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився у маршрутному таксі № 242 із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , яке рухалось по вулиці Преображенській в м. Одесі.

В момент зупинки маршрутного таксі по вул. Преображенській, неподалік будівлі Спасо - Преображенського кафедрального собору за адресою: АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_7 вийшов з маршрутного таксі, та в ОСОБА_4 , який знаходився в салоні маршрутного таксі та побачив під лобовим склом на панелі салону біля водійського керма чорну шкіряну барсетку прямокутної форми фірми «BOSS» виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, незважаючи на те, що в салоні маршрутки перебували інші пасажири.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 04.05.2024 приблизно о 20 годині 20 хвилин, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564-ІХ з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, вийшов із салону вказаного маршрутного таксі, обійшов його зі сторони дверей водія, після чого відкрив незачинені водійські двері вказаного маршрутного таксі № 242 із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , та відкрито заволодів чоловічою барсеткою чорного кольору прямокутної форми фірми «BOSS» вартістю 250 гривень, що належить ОСОБА_7 , яка знаходилась під лобовим склом на панелі салону біля водійського керма, в якій знаходилися чоловічий гаманець чорного кольору фірми «Baellerry» вартістю 350 гривень, грошові кошти в сумі 1029 гривень, один долар США курсом на 04.05.2029 - 39,53 гривень, 100 молдавських лей курсом на 04.05.2024 224 гривень; посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про реєстрації ТЗ серії НОМЕР_3 марки БАЗ з р/н НОМЕР_4 ; банківську карту АТ «УніверсалБанк» monobank № НОМЕР_5 ; банківську карту ukrgasbank № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; банківську карту ukrgasbank № НОМЕР_7 , на ім`я ОСОБА_7 ; банківську карта АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , які матеріальної цінності не представляють, що належать ОСОБА_7 ,

Після чого ОСОБА_4 намагався зникнути з місця події, однак його злочинні дії були помічені перехожими особами, які почали кликати на допомогу та переслідувати останнього, який з метою доведення злочину до кінця та можливості розпорядження чужим майном, зник з місця вчинення злочину.

Відкрито заволодівши чужим майном ОСОБА_7 , та вважаючи доведеним злочин до кінця ОСОБА_4 , розуміючи, що його злочинні дії, стали викриті перехожими, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, викинувши чоловічу барсетку чорного кольору прямокутної форми фірми «BOSS», решту майна залишивши при собі, через нетривалий час був затриманий працівниками поліції відділення поліції №1 Одеського РУП №1.

05.05.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.05.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до матеріалів клопотання доказів.

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі; може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, пояснивши суду, що ОСОБА_8 щиро розкаюється у вчиненному діянні, просить відправити його на війну добровольцем.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події від 04.05.2024; поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і карається позбавлення волі на строк до 10 років, підозрюваний раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів (копія вимоги УІТ а.с.50-52), офіційно не працевлаштований, будь-яких джерел доходу не має, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, є підстави вважати наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити нові кримінальні правопорушення

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п.5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що органом досудового розслідування проводяться першочергові слідчі дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому є вірогідність що підозюваний може вчиняти будь-які дії, передбачені ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді мають місце зазначений прокурором ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначеного ризику, який дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 ,

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , який постійного запробітку немає, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, позитивної характеристики не надано.

Згідно ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечене діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Суспільна небезпечність діяння обумовлена всією сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, притаманних кримінальному правопорушенню: об`єктом і предметом посягання, характером дії чи бездіяльності, способом і засобами, за допомогою яких вчиняється діяння, місцем, часом і обстановкою його вчинення, суспільно-небезпечними наслідками, формою вини (умисел чи необережність), спрямованістю умислу особи, мотивами та метою її поведінки. Для з`ясування й конкретизації змісту ознаки «суспільна небезпечність діяння в науці і практиці кримінального права розроблені її більш деталізовані характеристики (показники) які отримали назву «характер» і «ступінь суспільної небезпечності діяння».

Характер суспільної небезпечності діяння як ознаки кримінального правопорушення це його якісна характеристика, обумовлена перш за все характером суспільних відносин, на які діяння посягає/

Ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення це її кількісна характеристика, що визначається інтенсивністю посягання і, перш за все, видом та розміром (обсягом) шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу заподіяння такої шкоди.

В свою чергу, суспільно небезпечною особою є особа, яка схильна або має бажання за певних умов до заподіяння або створення загрози заподіяння істотної шкоди фізичній, юридичній особі, суспільству або державі. Це людина, направлена проти соціальних цінностей, акцентована на задоволені власних потреб чи інтересів.

Обставини, що характеризують ступінь суспільної небезпеки особи слід поділити на: обставини, що характеризують особу підозрюваного в момент вчинення злочину (характер та тяжкість вчиненого злочину, спрямованість умислу, дані медичного та психофізичного характеру); обставини, що характеризують особистість та спосіб життя підозрюваного до вчинення злочину (наявність судимості, відношення особи до суспільно-корисних цінностей, відношення в сім`ї); обставини, що характеризують особу підозрюваного після вчиненого діяння (поведінка особи після вчинення злочину, щире каяття у вчиненому злочині)

На ступінь суспільної небезпечності особи, впливають такі чинник як: припинення подальшої злочинної діяльності, активна допомога слідству, усвідомлення небезпечності злочинної поведінки та каяття у вчиненому, відшкодування шкоди, суспільно корисна поведінка в період після вчинення злочину (влаштування на роботу чи на навчання, припинення антисоціальних зв`язків, створення сім`ї, наявність позитивних характеристик з місця роботи чи проживання).

Слідчим суддею взято до уваги, що в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 повідомив про щире каяття в інкримінованому йому злочині та бажанні піти на війну.

Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винним своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які йому ставляться в провину. Щире каяття характеризує поведінку винної особи після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта. При цьому особа визнає антигромадський характер вчинку й готова нести відповідальність. Вказана форма посткримінальної поведінки свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. Тобто щире каяття - це передусім морально-психологічне явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.

На данній стадії проведення досудового розслідування слідчий суддя позбавленний можливості давати оцінку таким обставинам, оскільки встановлення щирого каяття як пом`якшуючої обставини є прерогативою слідчого чи прокурора при скеруванні обвинувального акту до суду, або головуючого судді по справі при постановленні вироку суду. Проте слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу до особи має право враховувати наявність чи відсутність суспільної небезпеки інкримінованого діяння, особи підозрюваного, його безпечністю для суспільства.

Дослідженими матеріалами клопотання слідчого, а саме вимогою УІТ, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що в цілому дає підстави дійти висновку про наявну соціальну небезпечність особи, небажання ставати на шлях виправлення, що зумовлюється певною системністю та періодичністю вчинення особою кримінальних правопорушень.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи наведені міркування, на думку слідчого судді, обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, 05.05.2024 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 05.07.2024 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практику ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2024 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя, враховуючи вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних тяжких корисливих тяжких злочинів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 10 років, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його характеристики, доведених збитків від злочину у кримінальному правопорушенні, доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у максимальному розмірі для інкримінованої статті - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60-ти днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 03.07.2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/2645/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком до 17.06.2024 включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінованого злочину;

4) здати слідчому вій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання особи підозрюваного, а саме з 05.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 09.05.2024 року о 10:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_11

06.05.2024