Справа № 135/301/24
Провадження №11-кп/801/653/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого :судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року про заміну засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 18 років, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року задоволено подання адміністрації Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк відносно засудженого ОСОБА_8 . Замінено засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 18 років.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, оскільки свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину під час відбування покарання визнав, розкаюється у вчиненні злочину, протягом часу перебування в умовах ізоляції від суспільства хоч і притягувався один раз до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення накладено за порушення, допущене на початку відбування покарання і є погашеним, мав дев`ять заохочень. ОСОБА_8 під час відбування покарання був залучений до роботи, працював та отримував заробітну плату, погашав заборгованість за виконавчими листами. На час розгляду судом подання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засуджений ОСОБА_8 фактично відбував покарання у місцях позбавлення волі більше 24 років. Суд також враховував дані висновку комісії ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» за участю уповноваженого органу з питань пробації щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 та підсумковий загальний бал 88, який встановлений у даному висновку. Крім того, ОСОБА_8 за час відбування покарання був залучений до програм диференційованого впливу. На переконання суду важливим фактором, який свідчить про можливість заміни покарання ОСОБА_8 та можливості його подальшої ресоціалізації, є наявність зв`язків, які підтримуються із рідними, про що підтверджується як поясненнями засудженого, так і матеріалами справи. Зазначені обставини в сукупності свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого ОСОБА_8 та вказують про наявність достатніх підстав вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині зміненого покарання призначеного Ладижинським міським судом із 18 років позбавлення волі на 15 років позбавлення волі в іншій частині ухвалу Ладижинського міського суду залишити без змін.

Вимоги мотивує тим, що покарання у виді позбавлення волі на вісімнадцять років принижує гідність у прагненні засудженого ОСОБА_8 до подальших змін та удосконалень своєї особистості для ресоціалізації після тривалого відбування покарання . Засуджений ОСОБА_8 перебуває в місцях позбавлення волі більше 24 років. Відповідно до наданої характеристики на засудженого ОСОБА_8 адміністрацією ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» за період відбування покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» засуджений характеризується позитивно. Вину у скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється. За складом характеру врівноважений. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин персоналом установи. Працевлаштований в майстерні установи, до праці ставиться добре, трудової дисципліни не порушує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дружні стосунки підтримує із категорією засуджених, які характеризуються позитивно. Має виконавчі листи на загальну суму 146 156,10 грн, відшкодував на суму 1437,15 грн. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт». Соціально-корисні зв?язки підтримує з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, отримує посилки. Згідно довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_8 від 06.03.2024, до останнього під час відбування покарання застосовувався один раз захід дисциплінарного стягнення, яке погашене. Дев?ять разів застосовувалися заохочення, зокрема в 2018, 2021, 2022, 2023, 2024 роках.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 останньому комісією ДУ «Ладижинська виправна колонія (N?39)» за участю уповноваженого органу з питань пробації встановлено підсумковий загальний бал 88, який свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення. При цьому в зазначеному висновку вказано, що комісією, серед іншого, встановлено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Заслухавши головуючого суддю ,думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, міркування прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта є необґрунтовані і в задоволенні апеляційної скарги захисника -необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданих апеляційних скаргах не оспорюється правильність висновків суду про необхідність заміни засудженому ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений ч.5 ст.82 КК України, колегія суддів, керуючись ч.1 ст.404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду, які ніким не оспорено.

Частиною 1 статті 64 КК України передбачено, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Застосування зазначеного покарання не суперечить ані Конституції України, ані міжнародним нормам, застосування яких передбачено також і в багатьох інших Договірних країнах Європейського союзу.

Однак, колегія суддів зазначає, що 06 листопада 2022 року набрав чинності Закон України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини.

Так, Законом № 2690-ІХ були внесені зміни до положень ст. 82 КК, якими визначено можливість заміни особі, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким (позбавлення волі строком від 15 до 20 років) після відбування нею не менше 15 років призначеного судом покарання.

У цьому аспекті слід зауважити, що суть заміни невідбутої частини покарання більш м`яким його видом полягає в тому, що засуджений повністю не звільняється від покарання, а йому лише замінюється один вид покарання (його невідбута частина) на інший. Тобто з моменту заміни особа відбуватиме вже новий вид покарання, призначений їй не вироком, а іншим рішенням суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Твердження адвоката про те, що визначене ОСОБА_8 покарання у виді заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк 18 років, є порушенням його прав і свобод і є занадто суворим, на його думку, є безпідставним.

Так, законодавець наділив суд дискреційними повноваженнями в частині призначення покарання засудженому при прийнятті рішення на підставі ч.5 ст.82 КК України.

Мотивуючи своє рішення в частині визначення строку позбавлення волі засудженому, який тому замінено з покарання у виді довічного позбавленні волі на позбавлення волі на строк 18 років, суд першої інстанції належним чином його мотивував. При цьому суд врахував тяжкість вчинених засудженим злочинів, незворотні і непоправні наслідки, які настали в результаті їх вчинення та особу засудженого, його поведінку в ході відбування покарання, обґрунтував судове рішення.

Визначене судом покарання, яке засуджений в подальшому повинен відбувати, на думку колегії суддів, є необхідним, достатнім та справедливим.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року у виді позбавлення волі на строк 18 років, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4