справа № 732/204/24
провадження № 1-кп/732/39/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

в присутності секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Дирчин Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

17 листопада 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час сварки, яка виникла з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс йому два удари ножем у ділянку правого стегна, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран правого стегна з ушкодженням судин правого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №211 від 31.12.2023 відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся. По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 показав, що 17.11.2023 у вечірній час він зустрівся з ОСОБА_7 , з яким вони вирішили зайти у гості до їхнього спільного знайомого ОСОБА_8 , що мешкає по АДРЕСА_4 . В гостях у ОСОБА_8 перебувало декілька осіб, у тому числі потерпілий. В компанії вони всі разом вживали спиртні напої. Під час розмови з потерпілим останній почав проявляти агресію до нього та спровокував сварку, в ході якої вони підвелися, схопили один одного, після чого він не втримався, взяв зі стола ніж і наніс цим ножем два удари потерпілому у внутрішню частину стегна. Після цього він одразу зрозумів, що заподіяв потерпілому шкоду та почав надавати останньому першу медичну допомогу, а саме зняв з себе ремінь та перетягнув ногу потерпілого, щоб зупинити кровотечу, а також попросив, щоб присутні в квартирі викликали карету швидкої допомоги. Після приїзду лікарів він прослідував за потерпілим в лікарню, де чекав закінчення операції. По приїзду в лікарню працівників поліції він проїхав з ними на місце події, де одразу надав показання, які викривають його у вчиненому кримінальному правопорушенні. ОСОБА_4 вказав, що він намагався залагодити свою вину перед потерпілим, відшкодувавши витрати на лікування. Після лікування він також сплачував кошти потерпілому, вибачався перед ним. Наразі вони з потерпілим примирилися. Обвинувачений просив не позбавляти його волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повністю підтвердив показання обвинуваченого в частині того, що конфлікт між ним та обвинуваченим стався у вечірній час 17.11.2023 на ґрунті вживання спиртного в квартирі ОСОБА_8 . Показав, що він особисто в момент конфлікту знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому всіх обставин події не пам`ятає. Коли він перебував у лікарні після отриманої травми, то до нього постійно навідувалися родичі обвинуваченого, які за вказівкою останнього постійно надавали йому в лікарні матеріальну допомогу, приносили продукти та купували ліки. Після лікарні обвинувачений також надавав йому матеріальну допомогу. Потерпілий наголосив на тому, що наразі вони з обвинуваченим примирилися, останній неодноразово вибачався. Він пробачив обвинуваченого та на цей момент він не має до обвинуваченого ніяких претензій матеріального та морального характеру. Просив не позбавляти обвинуваченого волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження всіх доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст інкримінованих йому фактичних обставин. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, показання обвинуваченого та потерпілого, які вони надали суду, з урахуванням того, що факт завдання обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень за наведених у обвинувальному акті обставин, встановлений під час розслідування кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, а також кваліфікація його дій не оспорюються, з урахуванням доказів, досліджених судом, суд дійшов висновку про те, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому та потреби в його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу винного, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, висловлену в судових дебатах.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , є умисним тяжким злочином. Суд приймає до уваги конкретні обставини справи, тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я.

Досліджуючи дані про особу винного, суд встановив, що обвинувачений за місцем проживання та за останнім місцем роботи характеризується виключно позитивно. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше. На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги те, що потерпілий пробачив обвинуваченого та в судовому засіданні просив не позбавляти його волі, про що надав суду відповідну заяву.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи відомості про особу винного, конкретні обставини справи, те, що потерпілий пробачив обвинуваченого та просив не позбавляти його волі, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про розподіл процесуальних витрат у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року, строк дії якого продовжений під час судового розгляду ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2024 року до 14 квітня 2024 року, до набрання вироком законної сили з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_9 , на майно, яке визнано речовими доказами у справі, слід скасувати.

Підстав для застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, 3 ст. 76 КК України, зобов`язавши його:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3029,12 грн.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін цілодобовий домашній арешт.

Арешт, накладений на майно: ніж кухонний без рукоятки, ніж сріблястий, 2 чарки скляні, які належать ОСОБА_8 , штани джинсові, кросівки, які належать ОСОБА_6 , куртку чоловічу чорного кольору зі вставками червоного та бежевого кольору, брюки чоловічі синього кольору, черевики сірого кольору, належні ОСОБА_4 , - скасувати.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Городнянського ВП ЧРУП ГУНП у Чернігівській області, а саме: ніж кухонний без рукоятки, змив РБК з підлоги та з кухонного куточка - знищити; ніж сріблястий, 2 чарки скляні - повернути власнику - ОСОБА_8 ; одяг, належний потерпілому ОСОБА_6 (штани джинсові, кросівки) - повернути ОСОБА_6 ; одяг, належний обвинуваченому (куртку чоловічу чорного кольору з плямами РБК зі вставками червоного та бежевого кольору, брюки чоловічі синього кольору, черевики сірого кольору) - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку невідкладно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1