СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6842/24
пр. № 1-кп/759/1120/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000304 від 09.03.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці Хмельницької обл, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час та місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.06.2021, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.

Так, ОСОБА_3 не маючи посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обігу на території України, звернувся до невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів в сервісних центрах МВС України. Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 то останній, з метою виконання свого протиправного умислу, у невстановлені дізнанням час та місці, надав вказаній невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права, отримавши в подальшому завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.06.2021, видане ТСЦ № 5146 на його ім`я.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.06.2021 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення у себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України станом на 13.03.2024 в Єдиному державному реєстрі МВС інформація про видачу національного посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Окрім цього, посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 18.06.2021 ТСЦ № 5146 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку технічної експертизи документі № СЕ-19/111-24/16176-ДД від 15.03.2024, наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

В подальшому ОСОБА_3 маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документа, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.06.2021 на його ім`я.

Так, ОСОБА_3 08.03.2024, приблизно о 11 годині 23 хвилини, звернувся до ТСЦ № 8041 для заміни водійських прав, у зв`язку з закінченням терміну дії. Після цього, ОСОБА_3 діючи з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.06.2021, нібито на його ім`я, використав завідомо підроблений документ, який видається установою та надає права, пред`явивши адміністратору вищевказаного територіального сервісного центру дане посвідчення, достовірно знаючи, що даний документ підроблений. В подальшому, вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

Обвинувачений в ході дізнання подав особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), в яких він обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України оскільки він вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права та звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; за ч.4 ст.358 КК України, оскільки він використав завідомо підроблений документ.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є його щире каяття у вчиненому; обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкцій ч.2 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 1514, 56 грн. на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.06.2021, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень на користь держави.

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на залучення експерта у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.06.2021, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1