ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/513/24 Справа № 204/1506/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000139 від 16 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровську, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 15 квітня 2024 року з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підозрювана намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та може незаконно впливати на експертів у цьому кримінальному провадженні та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і обрати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті, вказує, що підозрювана не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину з моменту затримання визнає в повному обсязі, розкаялася у вчиненому та співпрацює з органами досудового слідства.

Крім того зазначає, що підозрювана є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Вказує, що вказані в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, жодним доказом не підтверджені, є лише суб`єктивною думкою сторони обвинувачення, а отже не можуть обґрунтовувати обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши підозрювану та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів справи слідує, що 16 лютого 2024 року до ЄРДР за № 0000139 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17 лютого 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою передачі у місця позбавлення волі.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 16 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16 лютого 2024 року; протоколом обшуку від 16 лютого 2024 року; протоколом отримання зразків для експертизи від 16 лютого 2024 року; протоколом огляду предмету від 17 лютого 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/104-24/7309-Д від 17 лютого 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/104-24/7310-НЗПРАП від 17 лютого 2024 року, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваної до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваної ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що в сукупності свідчить про існування ризиків того, що підозрювана з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на експертів у цьому кримінальному провадженні.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, обрання слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

При застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Визначення підозрюваній ОСОБА_6 застави у сумі 121 120 гривень, в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозрювана ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем мешкання, то ці обставини не можуть бути достатнім важелем для зменшення встановлених ст. 177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваної.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000139 від 16 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4