Справа № 953/6566/24
н/п 1-кс/953/5375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001134 від 20.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Київського районного суду м. Харкова, 22.07.2024 року, надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.07.2024 в період часу з 14:58 по 15:12 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001134 від 20.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Процесуальне керівництво по вказаному кримінальному провадженню здійснюється групою прокурорів Київської окружної прокуратури м. Харкова. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено речовини, ззовні схожі на психотропні, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту. В ході проведення 20.07.2024 в період часу з 14:58 по 15:12, за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 вилучено 2 прозорих полімерних зіппакети з фіксатором з порошкоподібною речовиною білого кольору та 63 згортки з алібастеру. Крім того, в ході подальшого проведення огляду місця події ОСОБА_4 повідомив, що він співпрацює з інтернет-магазином, що здійснює незаконний продаж наркотичних засобів та психотропних речовин, та надав до огляду свій мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 PRO», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , якому встановлена сім-карта мобільного оператору із номером: НОМЕР_3 , через який він підтримував зв`язок з інтернет крамницею. В ході вказаного місця події огляду було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 PRO», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , якому встановлена сім-карта мобільного оператору із номером: НОМЕР_3 . Вказаний вилучений предмет, належать гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вилучений предмет, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки являється об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…» відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, вищевказаний предмет визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню відповідною постановою від 20.07.2024.

Сторона обвинувачення зазначає, що не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Метою накладення арешту на вилучене майно є недопущення їх знищення та забезпечення збереження доказів і повного та об`єктивного досудового розслідування.

Позиції учасників кримінального провадження

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, через канцелярію суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у зв`язку зі службовою завантаженістю. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, про дату та час повідомлялася належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.

Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є засобом вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі інформацію вчинення кримінальних правопорушень, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.07.2024 в період часу з 14:58 по 15:12 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 PRO», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , якому встановлена сім-карта мобільного оператору із номером: НОМЕР_3 -до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місце зберігання вилученого предмету після проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1