ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/869/24 Справа № 204/2793/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8 .

захисників ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна та накладено арешт на автомобіль MERSEDES-BENZ GLE 300 D, д.н.з. НОМЕР_1 та на майно, яке було вилучено 23 березня 2024 року під час обшуку даного автомобіля, а саме: мобільний телефон марки Iphone 15Pro, з чохлом чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від даного автомобіля; шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт майна у даному кримінальному провадженні є необхідним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від даного автомобіля. Посилається на те, що вищезазначений автомобіль на праві власності належить ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», однак в даному кримінальному провадженні не здійснюються заходи кримінально-правового характеру відносно юридичної особи, передбаченої ст. 96-3 КК, а уповноважені посадові особи цієї юридичної особи не підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, чим допустив протиправне обмеження конституційних прав власника майна. Вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою, що в клопотанні слідчого в порушення вимог ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не наведено конкретних фактів і обставин, які б свідчили про володіння, користування та розпорядження підозрюваним ОСОБА_7 вказаним автомобілем. В матеріалах кримінального провадження також відсутні докази того, що ОСОБА_7 користувався вказаним авто. Крім того, слідчим суддею не дано оцінки тому, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, визначених в ст. 98 КПК, тому арешт майна є безпідставним. Також зауважує, що під час обшуку автомобіля були виявлені та вилучені усі речі, дозвіл на вилучення яких наданий в ухвалі слідчого судді, тому мета відшукання та збереження доказів була досягнута.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та з підстав, викладених у скарзі, просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи особисту участь до суду апеляційної інстанції не подавав, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Вказані вимоги закону слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладання арешту не виконав в повній мірі.

Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні ВП № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000262 від 12 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 березня 2024 року близько 12.30 годин ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_16 , на автомобілі «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 привезли ОСОБА_17 на автомийку "47 атмосфер", розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після чого на вказаному автомобілі «Volkswagen Transporter» AE7790XC, яким користується ОСОБА_13 здійснили поїздки з потерпілим ОСОБА_18 до трьох нотаріусів по місту Дніпро.

23 березня 2024 року слідчим проведено обшук автомобіля MERSEDES-BENZ GLE 300 D, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено сам автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон.

Того ж дня, постановою слідчого ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 23 березня 2024 року, вилучене майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення у виді арешту майна стосовно вказаного транспортного засобу з підстав забезпечення збереження речового доказу, оскільки як слідує з матеріалів долучених до клопотання слідчого, вказаний автомобіль не використовувався підозрюваним ОСОБА_7 як засіб, знаряддя вчинення злочину або був об`єктом кримінального посягання чи зберіг на собі сліди розслідуваного злочину.

Таким чином, в клопотанні не конкретизовано, які саме сліди злочину зберіг на собі зазначений автомобіль та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК, прокурор буде доказувати за допомогою цього речового доказу.

Як слідує з матеріалів провадження автомобіль марки MERSEDES-BENZ GLE 300 D, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить юридичній особі ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ».

Враховуючи, що вказаним автомобілем користувався підозрюваний ОСОБА_7 , як ще одну підставу для арешту майна слідчий в клопотанні зазначає забезпечення конфіскації майна як виду покарання, стадія досудового розслідування триває, під час якого слід перевірити правовий статус цього транспортного засобу, чи не містить він ознаки майна, до якого ймовірно може бути застосовано спеціальну конфіскацію, тому на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна для запобігання його відчуження третім особам.

Слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними злочинами у межах досудового розслідування буде спростована, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК питання про скасування накладеного арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про застосування найменш обтяжливого способу застосування арешту майна до вказаного автомобіля, а саме шляхом заборони його відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді та часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись статті 132, 170 -173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2024 року про арешт майна скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 12 березня 2024 року задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль MERSEDES-BENZ GLE 300 D, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу даного автомобіля та ключ від даного автомобіля, шляхом заборони відчуження.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23 березня 2024 року під час обшуку автомобіля MERSEDES-BENZ GLE 300 D, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 15Pro, з чохлом чорного кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4