У Х В А Л А

слідчого судді

15.03.2024 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у ході розгляду клопотання, що подане слідчим ВРЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000247 від 02 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Слідчий ВРЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_3 ,звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова із клопотанням про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000247 від 02 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дане клопотання погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 .

У своєму клопотанні слідчий та прокурор покликаються на те, що у ході досудового розслідування встановлено, що 12.02.2024 близько 17:30 невстановлена особа чоловічої статті, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврорка», що в м. Львів вул. Пулюя, 2, в умовах дії воєнного стану на території України, користуючись вільним доступом, таємно викрала бездротові навушники "HAVIT TW 976 black" в кейсі із USB кабелем зарядки, які були в пакуванні і раніше не використовувалися за призначенням. 06.03.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції бездротові навушники "HAVIT TW 976 black" в кейсі із USB кабелем зарядки, що являється тимчасово влученим майном. 06.03.2024 відповідно до постанови слідчого вищевказані предмети було визнано речовими доказами y кримінальному провадженні №0000247 від 02.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вони мають суттєве значення для кримінального провадження, зокрема необхідні для слідчих дій, в тому числі проведення судових експертиз для з`ясування їх вартості, просить клопотання задовольнити.

Дізнавачка та прокурор у судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань випливає наявність кримінального провадження 0000247 від 02 березня 2024 року, в рамках якого розглядається вказане клопотання.

06.03.2024 слідчим ВРЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання тимчасово вилученого майна, а саме: бездротові навушники "HAVIT TW 976 black" в кейсі із USB кабелем зарядки, що 06.03.2024 були видані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речовим доказом.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, регламентовано, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що завданням заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, відповідні відомості щодо можливості настання таких подій, тобто ризиків, повинні бути відображені та підтвердженні суб`єктом, які подає клопотання до слідчого судді, суду.

Аналізуючи мотивованість та підставність заявленого клопотання про накладення арешту на майно на предмет його відповідності, в тому числі положенням статті 170 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна, не відповідає вимогам ст.171 КПК України, відтак до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подане слідчим ВРЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000247 від 02 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6