Справа № 309/1481/24
Провадження № 1-кп/309/87/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000142 внесеному до ЄРДР від 07.03.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, проживає у цивільному шлюбі, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено обставини того, що 07.03.2024 працівниками сектору реагування патрульної поліції Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: старшим інспектором ОСОБА_5 відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , здійснювали патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в м.Хуст Закарпатської області.

Того ж дня, близько 08 години 45 хвилин на 128 кілометрі автодороги Р21 сполученням Долина-Хуст біля АЗС WOG, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», за порушення вимог ст.37 Закону України «Про дорожній рух», старшим інспектором поліції ОСОБА_5 зупинено водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки ІВЕКО (IVECO), державний номерний знак НОМЕР_1 , без відповідного дозволу на встановлення на кабіні керованого ним автомобіля проблискових маячків жовтого кольору. Після цього, працівник поліції ОСОБА_5 почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 5 ст.122 КУпАП.

В той час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, розраховуючи на можливість не складання працівником поліції щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови з працівником поліції ОСОБА_5 , поклав грошові кошти в сумі 4000 гривень до багажного відсіку службового транспортного засобу марки «Skoda» державний номер « НОМЕР_2 », тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_5 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Виявивши неправомірну вигоду, працівник СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 відмовився від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформував про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не оспорив встановлені обставини під час досудового розслідування. Надав пояснення про те, що дійсно 07.03.2024 року керував транспортним засобом із встановленими на кабіні проблисковими маячками жовтого кольору та був зупинений працівниками поліції. Оскільки дозволу на встановлення на кабіні керованого ним автомобіля проблискових маячків жовтого кольору не мав, з метою не складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та уникнення відповідальності, поклав у багажник поліцейського автомобіля грошові кошти.

У відповідності до ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд в порядку ст. 349 КПК України обмежився дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку отримані у відповідності до процесуальних правил, визначених КПК України.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України про те, що 07.03.2024 року о 08 годині 45 хвилин на 128 кілометрі автодороги Р21 сполученням Долина-Хуст біля АЗС WOG, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», за порушення вимог ст.37 Закону України «Про дорожній рух», старшим інспектором поліції ОСОБА_5 зупинено водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем марки ІВЕКО (IVECO), д.н.з. НОМЕР_1 , без відповідного дозволу на встановлення на кабіні керованого ним автомобіля проблискових маячків жовтого кольору. Після цього, працівник поліції ОСОБА_5 почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 5 ст.122 КУпАП.

В той час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, розраховуючи на можливість не складання працівником поліції щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови з працівником поліції ОСОБА_5 , поклав грошові кошти в сумі 4000 гривень до багажного відсіку службового транспортного засобу марки «Skoda» державний номер « НОМЕР_2 », тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_5 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 369 КК України надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України нетяжкий злочин, особу винного: обвинувачений ОСОБА_4 характеризується добре, раніше не судимий, його ставлення до наслідків вчиненого правопорушення щире розкаяння, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_4 висновку органу пробації про середній рівень оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в суспільстві, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить небезпеки суспільства, в тому числі для окремих осіб.

Суд враховує, обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду виправлення засудженого за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження відсутні.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, ч.3 ст.382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирається.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 08.03.2024 року (справа № 309/1298/24) на тимчасово вилучене майно: грошові кошти в сумі 4000 грн., які поміщені у спец пакет CRI1126155.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 4000 грн., які поміщені у спец пакет CRI1126155, надані на зберігання до відділення AT КБ «ПРИВАТБАНК» звернути в дохід держави;

- DVD диск з інформацією, що фіксувала подію 07.03.2024 р. залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1