Справа № 551/177/24
ВИРОК

Іменем України

11 березня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000502 від 29 квітня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першотравневе Богодухівського району Харківської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої у АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, офіційно непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 15-00 год. 27 квітня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщені кімнати житлового будинку по АДРЕСА_2 затіяла сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 .

Під час даної сварки, проявивши кримінально протиправну недбалість, а саме не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для здоров`я малолітнього потерпілого, за наявності обов`язку і можливості їх передбачення, ОСОБА_4 з силою штовхнула в спину ОСОБА_6 , який стояв в кімнаті поруч з диваном, в результаті чого останній впав на малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів в кімнаті на підлозі біля дивану, спричинивши дитині тілесні ушкодження у вигляді перелому діафіза великогомілкової кістки лівої гомілки, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Близько 17-30 год. 13 січня 2024 року ОСОБА_4 , знаходячись в домогосподарстві свого співмешканця ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , під час сварки з останнім, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, правою ногою нанесла один удар по лівій нозі ОСОБА_8 . В наслідок вказаних дій ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді садна, що розташоване на передній поверхні нижньої третини лівої гомілки і яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, крім факту перебування в стані сп`яніння під час завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Пояснила суду, що в квітні 2023 року до домогосподарства по АДРЕСА_2 де вона проживає разом з зі співмешканцем ОСОБА_6 , прибула їх сусідка ОСОБА_9 . Остання привела з собою свого малолітнього сина ОСОБА_7 . Приревнувавши свого співмешканця до сусідки, обвинувачена влаштувала з ним сварку в ході якої штовхнула останнього в спину. Від даного поштовху співмешканець впав на дитину, яка сиділа на дивані. Дитина почала сильно плакати та мати забрала її додому. Пізніше виявилось щодо дитина отримала перелом ноги.

13 січня 2024 року вона разом зі своїм іншим співмешканцем ОСОБА_8 мали намір святкувати «Старий Новий рік». В денний час ОСОБА_8 відправив обвинувачену придбати пляшку спиртного в магазині. Коли вона повернулась з магазину, то застала співмешканця на дивані разом з іншою жінкою В зв`язку цим у них зі співмешканцем виникла сварка, в ході якої потерпіла нанесла йому удар по нозі своєю ногою. Після цього сварка припинилась, а потерпілий викликав на місце події поліцію.

Крім визнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_4 її винуватість також підтверджується наступними доказами, перевіреними та оціненими судом:

- Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що є матір`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_11 .

Близько 15-00 год. 27 квітня 2023 року вона на прохання доньки свого сусіда ОСОБА_6 прийшла провідати останнього та взяла разом з собою сина, якого не було з ким залишити вдома.

Побачивши, що ОСОБА_9 спілкується з ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , яка була в стан сильного алкогольного сп`яніння, раптово вбігла до кімнати та на ґрунті ревнощів штовхнула у спину співмешканця, який стояв поруч із диваном. Від даного поштовху останній не втримався на ногах та впав на малолітнього ОСОБА_11 , який також стояв поруч з диваном та тримався за нього. Після цього дитина почала голосно плакати та не заспокоювалась, а отже свідок забрала її додому. На наступний день вона прибула з сином до Шишацької ЦРЛ де у нього виявили перелом ноги та викликали поліцію. Дитина тривалий час лікувалась та носила гіпс на нозі. Зараз стан дитини задовільний, отриманий перелам зрісся та вона вже може ходити.

- Показаннями законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що є батьком малолітнього потерпілого ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , яка проживає по сусідству, він знає декілька років та підтримує з нею добросусідські відносини. Повернувшись близько 19-00 год. 27 квітня 2023 року з роботи, він від співмешканки ОСОБА_9 дізнався про обставини падіння на їх сина ОСОБА_7 їх сусіда ОСОБА_6 , якого штовхнула ОСОБА_4 . На наступний день у сина було діагностовано перелом ноги.

Вказав, що обвинувачена намагалась вибачитись перед їх родиною приблизно через тиждень після події.

- копією свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на суворому покаранні для обвинуваченої не наполягав.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень є доведеною поза розумним сумнівом, а її дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження та ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості кожного кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачена раніше притягалась до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, однак в силу положень ст. 89 КК України непогашених судимостей не має.

За місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є визнання нею вини.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої її щире каяття, як про це зазначено в обвинувальному акті. Зокрема зовнішня поведінка обвинуваченої та надані нею в судовому засіданні показання не дають суду достатніх підстав вважати, що остання переживає глибокі внутрішні переживання того, що сталося, моральне засуджую свою поведінку, в повному обсязі усвідомлює свою вину, відчуває почуття сорому та докори сумління, що є основними складовими такого складного морально-психологічного явища, як щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння (щодо першого епізоду), вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винна перебуває у сімейних або близьких відносинах (щодо другого епізоду).

Виходячи з викладеного, врахувавши: конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, які, як пом`якшують покарання, так і обтяжують його, позицію потерпілої сторони яка на суворому покаранні для обвинуваченої не наполягала, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченій необхідно призначити остаточне покарання у вигляді громадських робіт в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 128 КК України.

На думку суду застосування саме такого виду та міри покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченої та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченою, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано. Цивільні позови не заявлялись.

Відомості про речові докази та процесуальні витрати у матеріалах кримінального провадження відсутні та прокурором в судовому засіданні не оголошувались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 - визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 128 КК України та призначити їй наступні покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ст. 128 КК України у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1