Номер провадження: 11-кп/813/1257/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0002895, внесеному до ЄРДР 15 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 01 березня 2024 року під час судового розгляду кримінального провадження №0002895, внесеного до ЄРДР 15 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на 60 /шістдесят/ днів, тобто до 30 квітня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала суду є незаконна, необґрунтована та невмотивована, а тому підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подали з таких підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційна скарга може бути подана підозрюваним, обвинуваченим, його законним представником чи захисником.

Згідно із ч. 5 ст. 396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Водночас ч. 1 ст. 50 КПК України визначений перелік документів, які підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, а саме такі повноваження підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Тобто, виходячи з визначених законом вимог, адвокат ОСОБА_6 повинен був надати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, договор із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, поданої захисником ОСОБА_3 на підтвердження його повноважень щодо внесення апеляційної скарги, окрім копії ордера на надання правничої правової допомоги, не додано інших документів, як це передбачено вимогами КПК України.

Разом із цим, апеляційний суд зауважує на тому, що позбавлений можливості залишити апеляційну скаргу без руху для усунення недоліків відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, оскільки зазначена норма процесуального закону може бути застосована до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 292 КПК України.

Зазначена позиція судді-доповідача узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 18.11.2019 у справі №686/24639/17.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Вищезазначені обставини, за відсутності документів на підтвердження повноважень щодо подання апеляційної скарги є перешкодою для розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, у зв`язку із чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягає поверненню особі, що її подала.

Разом з цим, суддя-доповідач роз`яснює апелянту, що згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 404, 405, 419, 422-1, 532 КПК України, суддя доповідач

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0002895, внесеному до ЄРДР 15 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2