Дата документу 08.04.2024Справа № 554/5917/23
Провадження № 1-кп/554/589/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тищенки Шишацького району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 03 березня 2023 року, з 22 години до 22 години 40 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , умисно, в стані сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому не менше п`яти ударів кулаком по голові від чого той упав на підлогу та втратив свідомість, отримавши тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці.

У порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 не затримувався.

14.04.2023 року ОСОБА_5 слідчим суддею обрано запобіжний захід тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Прокурор у судовому засіданні вчергове заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 термінів тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи, що він може перешкоджати кримінальному провадженню. А саме: переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, бо він обізнаний про покарання, яке йому загрожує; незаконно впливати на свідків шляхом психологічного тиску на останніх, з метою зміни показань на його користь; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що ризики, вказані в ухвалі суду від 14.04.2023 року продовжують діяти і не зменшились. На думку прокурора більш м`які запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання та домашній арешт, до обвинуваченого застосувати неможливо бо він: «вчинив тяжкий злочин та підлягає постійному візуальному контролю», схильний до вживання алкоголю та запоїв.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили змінити на більш м`який, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, намірів впливати свідків та потерпілу не має і такого впливу ніколи не здійснював. У вчиненому своєї провини не визнає і не визнавав. До обрання запобіжного заходу з`являвся до слідчого, давав правдиві показання. Потерпілому тілесних ушкоджень не наносив і таких намірів не мав, навпаки із ним дружив. Підозрює у причетності до вчинення злочину ОСОБА_7 , який залишався із потерпілим та викрав у нього речі, коли він пішов додому 03.03.2023 року увечері. 04.03.23 вранці він прийшов навідати потерпілого та виявив, що він помер, після чого одразу викликав поліцію та надавав їм пояснення. Працівники поліції навіть довірили йому ключі від помешкання потерпілого. В подальшому з`являвся на виклики поліції та давав аналогічні свідчення.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Жодних доказів до клопотання, які б доводили правову позицію прокурора суду не надано та суд на даній стадії процесу процесуально позбавлений права самостійно з власної ініціативи досліджувати справу та оцінювати наявні в ній матеріали. Клопотання прокурора не містить додатків.

ОСОБА_5 користується презумпцією невинуватості, його провина наразі не доведена у встановленому законом порядку. Тому доводи прокурора про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину є очевидним порушенням презумпції невинуватості.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому має враховуватись практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. У рішенні ЄСПЛ «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року констатовано порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки національні суди продовжували тримання під вартою, посилаючись восновному на тяжкість вчиненого злочину, та використовували стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи. Відповідно до рішення у справі «Пічугін проти України» від 23.10.2012 року, ЄСПЛ констатував порушення Конвенції через невмотивованість у рішення суду продовження існування ризиків втечі обвинуваченого і чи виправдовують вони позбавлення волі протягом усього часу кримінального провадження. У справах «Цигоній проти України» від 24.11.11 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року, «Дейнеко проти України» від 21.05.2019 року ЄСПЛ констатував порушення Україною п. 3 ст. 5 Конвенції у зв`язку з тим, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою не містило належних і достатніх підстав для такого тривалого тримання та національні суди не розглянули жодних альтернативних запобіжних заходів. В рішенні ЄСПЛ у справі «Ходорковський проти Росії», зазначається, що арешт буде прийнятним в світлі положень Конвенції тільки, якщо «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами.

Принцип пропорційності передбачає необхідність встановлення рівноваги між важливістю забезпечити негайне виконання зобов`язання та важливістю права на свободу в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ Сааді проти Сполученого Королівства).

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.

Необхідно провести оцінку в сукупності всіх обставин, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд зазначає, що прокурором відповідно до вимог ст. ст. 184, 199 КПК України не доведено наявності ризиків, зазначених у ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, а також того, що ці ризики виправдовують подальше тривале тримання обвинуваченого під вартою.

Певний публічний інтерес до цієї справи на початкових етапах провадження та сама тяжкість інкримінованого обвинуваченому одного кримінального правопорушення, відсутність підозр у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не можуть виправдовувати його надміру тривале ув`язнення на даний час.

Якщо на початковому етапі досудового розслідування можливо й була необхідність у триманні обвинуваченого під вартою, однак на даному етапі судового розгляду, докази продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу суду не надані,

Жодним чином не доведеними є ризики впливу обвинуваченого на свідків, перешкоджання встановленню істини у справі, продовження злочинної діяльності.

Суд звертає увагу й на те, що обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, одружений, має похилий вік та є пенсіонером, запевнив суд, що не ухилятиметься від суду.

Викладені обставини справи, навіть з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, на переконання суду, не дають підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, однак вважаються достатніми для зміни йому запобіжного заходу відповідно до клопотання сторони захисту на пропорційний за даних обставин, у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 42, 177-179, 183, 331, 350, 369, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу тримання під вартою відмовити, а клопотання обвинуваченого та його захисника - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання строком на 60 діб - до 06.06.2024 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 : не залишати межі міста Полтави без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, з`являтися до суду за викликами.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1