Справа № 211/4468/22
Провадження № 1-кп/177/88/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000135 від 14.05.2022 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, освіта базова середня, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Криворізький фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

10.05.2022 в денний час доби неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці (город) за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , побачив на сусідній земельній ділянці (город) раніше знайомого сусіда ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови між неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в результаті чого неповнолітній ОСОБА_3 почав себе агресивно поводити та у нього виник раптовий протиправний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, неповнолітній ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та, перебуваючи на земельній ділянці (город) поблизу буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з мотивів виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого, який в цей час стояв обличчям до ОСОБА_3 , та наніс йому один удар лівою ногою по тулубу потерпілого, після чого останній не встояв на ногах та впав на землю обличчям донизу. Надалі ОСОБА_3 , обійшовши ОСОБА_5 , почав наносити удари зі спини, а саме, тримаючи лівою рукою шию потерпілого, правою рукою зжатою в кулак наніс не менше 5 ударів в область голови та один удар по лівому плечі.

Внаслідок умисних, суспільно-небезпечних дій неповнолітнього ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя, лівого плеча, синці обличчя, забій м`яких тканин голови, які відповідно до висновку експерта за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки.

Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судових дебатів у даному кримінальному провадженні повідомив суду, що вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає та щиро кається у вчиненому. Однак, в ході судового розгляду справи обвинувачений, надаючи пояснення, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті не визнав. Так, не заперечуючи дати, часу, місця події, ОСОБА_3 вказав, що вийшов на огород до межі сусідської ділянки, де проживає потерпілий ОСОБА_9 , з яким хотів поговорити з приводу його публікацій в інтернеті щодо отруєння собак. Коли ОСОБА_5 вийшов на огород зі своєю матір`ю, між ними почалася розмова, в ході якої ОСОБА_5 вдарив його лівою рукою в праве плече, а він, ОСОБА_3 , ухиляючись від удару, відштовхнув потерпілого та опинився на території його городу. Мати ОСОБА_5 , намагаючись зупинити дії свого сина, схопила за руку ОСОБА_5 , та коли останній висмикнув руку, впала на коліна. Лежачи на землі, мати ОСОБА_5 схопила останнього за ноги, від чого потерпілий не втримавшись, повалився на нього і вони впали. При цьому він, ОСОБА_3 , лежав на спині, а потерпілий був обернений обличчям до нього. ОСОБА_10 вчепився рукою йому в горло, а він, намагаючись звільнитися, можливо наносив якісь удари, однак чим та їх кількість він не пам`ятає. Через деякий час він почув крики сусідки ОСОБА_11 , і запропонував ОСОБА_10 зупинити бійку. Внаслідок бійки він отримав тілесні ушкодження: синці в області шиї, плеча, правого боку тулубу. Вказав, що неприязні відносини з потерпілим у нього виникли задовго до цієї події, оскільки потерпілий неодноразово чіплявся до його батьків з різних приводів, не бажав поставити огорожу між їхніми ділянками. Він з батьками вибачався перед потерпілим за скоєне, пропонував грошове відшкодування, однак згоди щодо розміру шкоди з потерпілим не дійшли, ОСОБА_5 наполягав на вирішенні справи саме в суді.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена наступними повно та всебічно дослідженими в ході судового розгляду належними та допустимими доказами наданими сторонами кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що тривалий час між ним та його сусідами ОСОБА_17 склалися неприязні відносини через порушення ними правил добросусідства (голосно вмикають музику, дратують собак), з приводу цього він неодноразово звертався до поліції. 10.05.2022 він вийшов на огород свого домоволодіння, та на сусідньому огороді побачив ОСОБА_3 , який покликав його для розмови, намагаючись спровокувати конфлікт. Він, відмовився розмовляти з ним і пішов в бік будинку, щоб викликати поліцію. Після того як він викликав поліцію, побачив, як його мати підійшла до ОСОБА_3 та намагалася його заспокоїти, а ОСОБА_3 переліз через проволоку, яка розділяє їх земельні ділянки та наніс удари їй в область голови та під коліно. Він, ОСОБА_5 , нахилився, щоб утримати від падіння матір, а ОСОБА_3 вдарив його ззаду по тулубу, потім пригнув йому на шию, від чого він упав. Обвинувачений тримав його лівою рукою за шию та наносив руками удари в область голови та обличчя. Внаслідок таких дій обвинуваченого він пережив моральний стрес, вимушений був лікуватися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона проживає в смт Радушному та є сусідкою родин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , їх огороди межують між собою. Позитивно характеризує обвинуваченого та потерпілого, однак вказує, що між їхніми сім`ями існують тривалі неприязні відносини. Вперше 08.05.2022 вона бачила як між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт, вона робила зауваження ОСОБА_3 про необхідність утриматися від з`ясування стосунків з дорослими людьми, що конфлікт має бути вирішений старшими членами родини. 10.05.2022 вона знаходилась у себе на огороді та побачила ОСОБА_3 , який зі свого огороду кликав ОСОБА_5 для розмови. Вона знову попросила ОСОБА_3 не провокувати конфлікт та дати можливість вирішити його батькам. В цей час на огород вийшла мати ОСОБА_5 та скандал припинився. Вона повернулася до свого домоволодіння, та через деякий час почувши крики, прибігла на город сусіда ОСОБА_5 , де побачила, що мати потерпілого лежить на землі, а поруч присівши над нею ОСОБА_3 утримував однією рукою ОСОБА_5 а іншою рукою наносив йому удари в область голови. Вона побачила 2-3 удари та почала рознімати їх, внаслідок чого бійка припинилася.

Вказане кримінальне провадження, яке відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення розпочате на підставі заяви потерпілої особи прийнятої органами поліції 10.05.2022, в якій ОСОБА_5 повідомив про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень сусідом на ім`я ОСОБА_12 (а.с. 3-5, 10 т.2).

В ході огляду місця події, зафіксованого в протоколі від 19.05.2022 встановлена обстановка на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на якій згідно свідчень учасників провадження, відбулася подія інкримінованого правопорушення (а.с. 34, 35-36 т.2).

В ході проведення слідчого експерименту 14.06.2022 в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_5 розповів та продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень, вказуючи, що ОСОБА_3 в ході конфлікту спочатку наніс удари його матері ОСОБА_13 , яка впала, а коли ОСОБА_5 нахилився щоб підняти її, наніс йому ззаду один удар ногою в область тулубу, від чого той також впав. ОСОБА_3 схватив його лівою рукою за шию та утримуючи таким чином правою рукою зжатою в кулак наносив йому удари в область голови та обличчя (а.с.48-49 т.2).

Проведення вказаної слідчої дії зафіксована на оптичний диск з відеозаписом, який відтворений в судовому засіданні та досліджений судом (а.с. 50 т.2)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.06.2022 свідок ОСОБА_11 в присутності понятих на місці події на території домоволодіння АДРЕСА_2 показала місце свого розташування під час конфлікту ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та місце розташування вказаних осіб. Свідок розповіла та продемонструвала механізм спричинення тілесних ушкоджень, який вона сприймала під час події, а саме що ОСОБА_3 лівою рукою утримував за шию ОСОБА_5 та правою рукою зжатою в кулак наносив удари по обличчю та голові потерпілого (а.с. 51-52 т.2).

Проведення вказаної слідчої дії зафіксована на оптичний диск з відеозаписом, який відтворений в судовому засіданні та досліджений судом (а.с. 53 т.2)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №590 від 15.06.2022, проведеної на підставі постанови дізнавача ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.06.2022 (а.с. 54 т.2), у ОСОБА_5 виявлені садна обличчя, лівого плеча, синці обличчя, забій м`яких тканин голови, характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про утворення синців, забоїв від дії тупих твердих предметів за механізмом (удар-стиснення), саден від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом тертя-ковзання. Ступінь загоєння виявлених ушкоджень (дно саден нижче рівня шкіри навколо, синці з нечіткими контурами, дані медичних документів), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 10.05.2022. На тілі потерпілого виявлено 5 точок прикладення травмуючої сили в області голови, 1 точка на лівому плечі. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину. Виявлені ушкодження, окреме кожне, за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Виявлені у потерпілого ушкодження могли утворитися при механізмі, на який він сам вказує та вказує свідок ( ОСОБА_11 ), про що свідчить локалізація та характер виявлених у потерпілого ушкоджень (а.с. 55-56 т.2).

При цьому після дослідження медичних документів, наданих потерпілим (а.с. 60-64 т.2), та витребуваної дізнавачем довідки КП «Криворізька міська лікарня №1 КМР», згідно якої ОСОБА_5 звертався 16.05.2022 до лікаря травматолога, яким встановлений діагноз: Забій грудної клітки» (а.с. 65 т.2), судово-медичний експерт у висновку № 856 від 05.07.2022 підсумував, що згідно додатково наданої довідки у потерпілого виявлений перелом 8-го ребра ліворуч, який утворився від дії тупого твердого предмета за механізмом удар (удар-стиснення), термін виникнення якого зазвичай відповідає іншій даті спричинення ушкоджень (більше 21 доби до рентген дослідження 13.05.2022), для уточнення дати спричинення перелому необхідно залучення фахівців в області рентгенології. Закритий перелом 8-го ребра носить ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби).

З урахуванням вищевикладеного висновку експерта були проведені додаткові обстеження потерпілого (а.с. 77 -78 т.2) та згідно постанови дізнававча від 29.08.2022 визнаний речовим доказом один диск з рентген знімком від 29.08.2022, який долучений до матеріалів справи (а.с. 100-101 т.2).

Постановами дізнавача СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2022 призначені судово-медичні експертизи потерпілого ОСОБА_5 з урахуванням додаткових медичних даних (а.с. 102-103 т.2).

Згідно висновків експертів № 1458 від 17.10.2022 та № 1459 від 17.10.2022, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 підтверджена наявність у потерпілого зазначених вище тілесних ушкоджень, у вигляді саден обличчя, лівого плеча, синців обличчя, забою м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та які могли виникнути 10.05.2022 при механізмі, на якій вказує потерпілий та свідок ОСОБА_11 . При цьому визначено, що виявлений застарілий консолідований перелом 6-го ребра по середньоаксилярній лінії з вираженою кістковою мозолю на рентген знімку від 29.08.2022 не може відповідати даті травми 10.05.2022 (а.с. 102-109 т.2).

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч.1 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

При цьому суд приймає до уваги свідчення потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_11 , які повністю узгоджуються між собою та обставинами встановленими в ході слідчих експериментів за участі потерпілого та свідка , які послідовно, не змінюючи своїх показів вказували на механізм спричинення тілесного ушкодження. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та механізм їх спричинення встановлені висновками судово-медичного експерта. При цьому згідно вказаних висновків не знайшли свого підтвердження доводи потерпілого про наявність у нього тілесних ушкоджень у вигляді перелому ребра, оскільки дата такої травми не може відповідати часу інкримінованого кримінального правопорушення.

Натомість встановлені судом обставини, підтверджені вказаними доказами, спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він лише захищався від нападу потерпілого та не пам`ятає чи наносив останньому удари, їх кількість і силу.

Обговорюючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд враховує, що обвинуваченим згідно ст.. 12 КК України вчинено кримінальний проступок.

Також, суд бере до уваги характеристику особи обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 130, 132 ч.2), навчається, та одночасно працевлаштований по трудовому договору продавцем ФОП ОСОБА_14 (а.с. 194-195 т.1), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 131 т.2), за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно (а.с. 134, 138, 142 т.2) на момент вчинення кримінального проступку був неповнолітнім, виховувався в повній родині, яка також характеризується позитивно, стосунки в сім`ї доброзичливі, дружні (а.с. 139-141 т.2).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи, крім зазначеного вище, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, а також позицію потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт.

ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Позов мотивований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілий отримав тілесні ушкодження, на лікування яких витратив 9400,97 грн.. Йому також завдано моральну шкоду, яка виразилася в тому, що обвинувачений спричинив йому значної шкоди на очах матері потерпілого та сусідів. Весь період намагання поновити порушені права потерпілого, його життя було перенасичено негативними емоціями, психічними переживаннями, а також постійними болісними стражданнями після отриманих травм. Моральні втрати призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та бажань, які цивільний позивач міг би реалізувати не витрачаючи час на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установи органів державної влади, з метою захисту порушених прав, а також відвідування закладів охорони здоров`я та аптек з метою відновлення стану здоров`я. Моральну шкоду потерпілий оцінює в 13400 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 9400,97 грн та та моральну шкоду в сумі 13400 грн..

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що в добровільному порядку пропонував відшкодування потерпілому, однак останній не погодився на будь-яку компенсацію.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

На момент судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_15 досяг повноліття, працевлаштований, а тому може відповідати за завдану ним шкоду самостійно.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст.. 23 та 1167 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за заявою потерпілого у зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями, 11.05.2022 проведено його обстеження судово-медичним експертом Криворізького районного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» та наданий висновок спеціаліста №404 (а.с. 17-15 т.2), на оплату якого потерпілим витрачено 361,46 коп., які підлягають стягненню на його користь з обвинуваченого (а.с. 52 т.1).

Крім того, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий звертався до КП «ОЦЕМД та МК ДОР», КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР (а.с. 60-64 т.2), де йому призначене медичне лікування відповідними медичними засобами, витрати на придбання яких склали відповідно до наданих ним чеків та квитанцій 8641,20 грн.

При цьому суд не приймає в якості належного доказу на підтвердження матеріальної шкоди квитанцію на суму 409,31 грн, з призначенням платежу «за видачу висновку спеціаліста», оскільки оплата за квитанцією здійснена ОСОБА_16 , яка не є потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи цивільний позов в частині моральної шкоди, суд вважає доведеним факт її завдання потерпілому незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень, та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ступінь його вини та характер умислу, причини його дій, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , а також вимоги справедливості і розумності. Моральна шкода полягає в зміні звичного способу життя потерпілого, в фізичному болі та його стражданнях в зв`язку з пошкодженням здоров`я.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити у сумі 10 000 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 376, п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадський робіт на строк 100 (сто) годин.

Строк покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9002 (дев`ять тисяч дві) грн. 66 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Речові докази:

-один диск з рентген знімком від 29.08.2022, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах судової справи протягом усього часу її зберігання

-рентген знімок від 08.07.2022, який зберігається у відділенні поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області - повернути потерпілому ОСОБА_5

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1