ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 Справа №607/4253/24 Провадження №1-кп/607/1187/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000150 від 01 лютого 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Олексинець, Кременецького району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок) Для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнив 04.10.2022 та подав до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за вересень 2022 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом вересня 2022 року проживали внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які із вересня 2022 року жодного дня у вказаній квартирі не проживали, оскільки 11.08.2022 перетнули кордон України.

У результаті зазначення неправдивих відомостей обвинуваченим ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за вересень 2022 року кошти у сумі 886 гривень 20 копійок, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, обвинувчавений ОСОБА_3 , шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому були нараховані та виплачені як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у сумі 886 гривень 20 копійок, в результаті чого спричинив вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, у листопаді 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_3 , виник повторний, протиправний умисел, спрямований на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022року №333 (в редакції від 30.04.2022 року) (надалі Порядок) Для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи обізнаним, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи, повторно, власноручно заповнив 03.11.2022 та подав до Тернопільської міської ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за жовтень 2022 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом жовтня 2022 року проживали внутрішньо переміщені особи, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які із вересня 2022 року жодного дня у вказаній квартирі не проживали, оскільки 11.08.2022 перетнули кордон України.

У результаті зазначення неправдивих відомостей обвинувачений ОСОБА_3 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за жовтень 2022 року кошти у сумі 1860 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому були нараховані та виплачені як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб у загальній сумі 1860 гривень, в результаті чого спричинив вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно у вересні та повторно у листопаді 2022 року вирішив заволодіти грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до відповідного органу за місцем проживання. З цією метою власноручно заповнював заяви та подавав до Тернопільською міської ради від свого імені про отримання такої компенсації, оскільки безоплатно розміщував внутрішньо переміщених осіб у вересені та жовтні 2022 року, що стало підставою для надання йому грошової компенсації. Зокрема вказував, що у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , протягом вересня, жовтня 2022 року проживали внутрішньо переміщені особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які із вересня 2022 року жодного дня у вказаній квартирі не проживали, оскільки 11.08.2022 перетнули кордон України. У результаті йому виплачено кошти за вказані місяці на загальну суму 2746, 20 грн. У вчиненому щиро розкаюється, відшкодував завдану шкоду та просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

-за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

-за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його пенсійний вік (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ), стан здоров`я, сімейний та майновий стан, а також те, що ОСОБА_7 раніше несудимий, має постійне зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, визнання ним вини у вчинених правопорушеннях, думку представника потерпілого, який не заявляв претензій майнового характеру до обвинуваченого, прохання його сукворо не карати; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку (квитанції від 06.02.2024 та 12.02.2024 на суму 2367,00 грн. та 380, 00 грн. відділення АТ-КБ ПриватБанк отримувач Товариство червоного хреста України). Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій частин статті обвинувачення - ч.1,2 ст.190 КК України, а саме за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді штрафу; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за вчинені кримінальні правопорушення за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням наявності декількох пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, позицію потерпілого, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1