Провадження № 1-кс/686/5284/24
17 червня 2024 року м. Хмельницький
В ході досудового розслідування встановлено, що 02.04.2024 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали УСБ України в Хмельницькій області про те, що громадянин у складі організованої групи із з корисливих мотивів, організували злочинну схему з незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України.
Також встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
13.06.2024, о 13:30 год., ОСОБА_6 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
14.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
За версією органу досудового розслідування, З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 та невстановленими на даний час особами, діючи в умовах воєнного стану, створили та забезпечили функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, яка полягала у виготовленні підроблених документів, які надають право чоловікам призовного віку перетинати кордон України, зокрема Довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення 2-ої групи інвалідності, довідок лікарсько-консультативних комісій, довідок для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, консультаційні висновки спеціалістів, виписки із медичних карт амбулаторних (стаціонарних) хворих, а також у консультаціях осіб щодо місця перетину державного кордону України.
Зокрема, 02.05.2024 близько 10 год 30 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , повідомив, що може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України, шляхом виготовлення медичних документів, що підтверджують встановлення йому інвалідності II-гої групи, однак за це він має отримати грошові кошти в сумі 2500 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився.
Разом з тим, ОСОБА_7 наголосив, що грошові кошти в сумі 2500 доларі США, які дасть йому ОСОБА_8 будуть у нього, до тих пір поки він не перетне державний кордон України. Також ОСОБА_7 повідомив, що виготовленням вказаних документів та наданням консультацій щодо перетину кордону буде займатися особа на ім`я « ОСОБА_9 », який зв`яжеться з ним через мобільний додаток «WhatsApp» або «Telegram».
Надалі, 15.05.2024 близько 11 год 07 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , повідомив йому, що вказані «послуги» будуть коштувати вже 3000 доларів США, та після згоди ОСОБА_8 на виготовлення медичних документів для перетину кордону, отримав від нього всі анкетні данні, номер телефону та 2500 доларів США завдатку, повідомивши, що 500 доларів США він має надати йому після отримання всього пакету документів, які йому надішлють поштою.
В подальшому, 22.05.2024 о 22 год 19 хв на мобільний телефон ОСОБА_8 в додатку «WhatsApp» із мобільного номеру № НОМЕР_6 , абонент підписаний як « ОСОБА_10 », надійшло текстове повідомлення з проханням перевірити чи всі дані вірні та прикріплено шість фотознімків медичних документів, а саме: довідка лікарсько-консультативної комісії, довідка для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, консультаційний висновок спеціаліста, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, у яких були зазначені відомості, що ОСОБА_8 є інвалідом II-ої групи починаючи з 06.10.2021 по 06.10.2024, потребує постійного стороннього догляду та проходив лікування у медичних закладах міста Хмельницького. Перевіривши правильність всіх своїх анкетних даних у вказаних документах, ОСОБА_8 підтвердив це відповівши вказаному абоненту текстовим повідомленням.
Після цього, 27.05.2024 о 21 год 27 хв на мобільний телефон ОСОБА_8 в додатку «WhatsApp» із мобільного номеру № НОМЕР_6 , абонент підписаний як « ОСОБА_10 », надійшли текстові повідомлення із інструкціями щодо перетину кордону, в яких було зазначено як ОСОБА_8 має себе поводити під час перетину кордону, які документи він має мати із собою, як і що він має говорити щодо причин перетину кордону, також було зазначено, що він має видалити всі переписки із вказаним абонентом, всі фото документів як він йому надсилав, історію браузера тощо.
Надалі, 01.06.2024 о 13 год 21 хв на мобільний телефон ОСОБА_8 в додатку «WhatsApp» із мобільного номеру № НОМЕР_6 , абонент підписаний як « ОСОБА_10 », надійшло текстове повідомлення з проханням перевірити чи всі дані вірні та прикріплено три фотознімки медичних документів, а саме: довідка для отримання пільг інвалідам, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу № 195 від 21.12.2021 та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1094755, у яких були зазначені відомості, що ОСОБА_8 є інвалідом II-ої групи починаючи з 06.10.2021 по 06.10.2024. Перевіривши правильність всіх своїх анкетних даних у вказаних документах, ОСОБА_8 підтвердив це відповівши вказаному абоненту текстовим повідомленням.
Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, 13.06.2024, близько 13 год 30 хв ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , отримав від останнього 500 доларів США, за виготовлення підроблених документів, які надають ОСОБА_8 , який є особою призовного віку, право перетинати державний кордон України, а також надав консультацію щодо порядку та місця перетину кордону на підставі вказаних документів. Після цього, злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених осіб, були викриті працівниками правоохоронних органів, а під час проведення обшуку виявлено та вилученого грошові кошти в сумі 500 доларів США, що ідентифіковані органом досудового розслідування і були предметом вчинення кримінального правопорушення.
13.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 та за результатами його проведення вилучено зазначені грошові кошти.
Слідчий стверджує, що зазначені грошові кошти можуть бути предметом застосування конфіскації як виду покарання, а тому просить їх забезпечити шляхом застосування арешту.
В судове засідання від сторони обвинувачення учасники не з`явилися.
Підозрюваний ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились.
До початку розгляду клопотання від ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_3 надійшла підписана ними обома заява про розгляд клопотання без участі,у якій висловлене твердження про відсутність підстав для накладення арешту на ці грошові кошти, оскільки вони не мають відношення до кримінального провадження та є спільними накопиченнями подружжя, акумульованими із грудня 2023 року по початок 2024 року.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 висловив прохання не брати до уваги указану заяву у частині позиції ОСОБА_3 та висловив твердження про інше походження цих грошових коштів, які за твердженням представника є накопиченнями ОСОБА_3 від заняття в`язанням .
Адвокат ОСОБА_4 просив не накладати на них арешт, зокрема і тому, що на вилучення цих грошових коштів не був наданий дозвіл в ухвалі слідчого судді, на підставі якої був проведений обшук, піл час якого він був присутній та висловив відповідні письмові зауваження, додані до протоколу.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, заслухавши пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвоката ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання 14.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачено покарання вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з безальтернативною конфіскацією майна.
З матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 та його сім`ї.
Матеріали клопотання не містять відомостей про те, що ці кошти є особистою власністю підозрюваного чи його дружини ОСОБА_3 .
Твердження представника ОСОБА_3 про належність їй указаних грошових коштів від заняття в`язанням та інша версія їх походження, зазначена у спільній заяві подружжя не спростовує , зокрема правомірну можливість їх набуття під час щлюбу.
За відсутності цього, на зазначені грошові кошти поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна сумісна власність це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.
Водночас грошові коштів купюрами в кількості 2 штук номіналом 100 євро серії № НОМЕР_8 , № НОМЕР_4 однієї купюри номіналом 100 доларів США серії № LE 13968477 Е мають бути повернуті іншому співвласнику, яким є дружина підозрюваного, оскільки у даному випадку втручання у її право як третьої особи за відсутності щодо цих коштів існування ознак їх як речових доказів, не виправдано у межах кримінального провадження.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження тієї частини грошових коштів, яка підлягає забезпеченню з метою забезпечення конфіскації майна.
Крім того, накладення арешту на майно на цій стадії кримінального провадження не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
З огляду на викладене,клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
У частині арешту грошових коштів купюрами в кількості 2 штук номіналом 100 євро серії № НОМЕР_8 , № НОМЕР_4 однієї купюри номіналом 100 доларів США серії № LE 13968477 Е, відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя