КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2596/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 372/1097/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29.02.2024 року задоволено частково клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування на майно, яке було вилучене 27.02.2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Ірhone» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому була встановлена СІМ-картка № НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № 7059910, спортивні штани чорного кольору, кофта чорного кольору які упаковані в спецпакет № НОМЕР_4 , пістолет з маркуванням НОМЕР_5 , з магазином та набої до нього, які упаковані в спецпакет №4326352, макет пістолета кулемета SА-26 з маркуванням «НОМЕР_8» та свідоцтво до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями у яких просив скасувати ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29.02.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам кримінально процесуального закону.

Сам факт набуття згідно постанови про визнання та приєднання речових доказів, на що посилається прокурор у клопотанні, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, тому дана постанова є суто формальною, як наслідок вона не є і не може бути безумовною підставою для арешту даного майна.

ОСОБА_6 не мав та не має будь-якого відношення до обставин, що досліджуються в даному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не попередив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про розгляд справи. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000451 від 27.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 27.02.2024 роуц в інформаційних групах, що в месенджері Телеграм виявлено інформацію та відеозапис, на якому зображена група невстановлених осіб, які вчиняють хуліганських дії з застосуванням пристроїв для відстрілу куль. Так, зазначено, що близько 02 год. 00 хв. 25.02.2024 року невстановлена група осіб чоловічої статі, перебуваючи на балконі будинку (адреса не встановлена), що в АДРЕСА_2 , де в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, з подальшим продовженням строку дії, в порушення встановленого комендантського часу, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а саме здійснили постріл з невстановленої зброї та викрикували слова "ІНФОРМАЦІЯ_2".

27.02.2024 року начальником відділення СВ Обухівського РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 винесено постанову про проведення невідкладного обшуку квартири АДРЕСА_1 .

28.02.2024 року прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Обухівського районного суду Київської області про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке було вилучене 27.02.2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Ірhone» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому була встановлена СІМ-картка № НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № 7059910, спортивні штани чорного кольору, кофта чорного кольору які упаковані в спецпакет № НОМЕР_4 , пістолет з маркуванням НОМЕР_5 , з магазином та набої до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_7 , макет пістолета кулемета SА-26 з маркуванням «НОМЕР_8» та свідоцтво до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29.02.2024 року задоволено частково клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування на майно, яке було вилучене 27.02.2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Ірhone» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому була встановлена СІМ-картка № НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № 7059910, спортивні штани чорного кольору, кофта чорного кольору які упаковані в спецпакет № НОМЕР_4 , пістолет з маркуванням НОМЕР_5 , з магазином та набої до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_7 , макет пістолета кулемета SА-26 з маркуванням «НОМЕР_8» та свідоцтво до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК Українипідстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки в даному кримінальному провадженні воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що на даному етапі достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. При цьому беручи до уваги, що вказане майно у кримінальному провадженні може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак існують ризики у вигляді подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження даного майна з метою знищення ймовірних слідів вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Колегія суддів за вищенаведених обставин приходить до висновку, що вказане майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання сторони обвинувачення у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в повній мірі знаходять своє підтвердження.

Колегія суддів, уважно дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали, також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування на майно, яке було вилучене 27.02.2024 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Ірhone» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому була встановлена СІМ-картка № НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № 7059910, спортивні штани чорного кольору, кофта чорного кольору які упаковані в спецпакет № НОМЕР_4 , пістолет з маркуванням НОМЕР_5 , з магазином та набої до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_7 , макет пістолета кулемета SА-26 з маркуванням «НОМЕР_8» та свідоцтво до нього, які упаковані в спецпакет № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3