ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 446/467/20 Номер провадження 11-кп/814/1298/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засуджено го ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, судимому,

засудженому21.11.2023 Полтавським апеляційним судом за ч.1 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про заміну призначеного покарання на більш м`яке.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Харківська виправна колонія №43», в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» засуджений перебуває тимчасово, характеризується посередньо, стягнень не має, отримав одне заохочення. Відповідно до висновку на шлях виправлення не став, тому не заслуговує на заміну призначеного покарання на більш м`яке.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву про заміну покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не врахував його особу, наявність у нього малолітньої дитини та дружини, яка не має доходу.

Не враховано, що під час перебування в ДУ «Харківська виправна колонія №43» він працював та своєю поведінкою довів виправлення, розкаявся у вчиненому.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув відповідний строк покарання, передбачений частиною четвертою цієї статті.

Частинами 3 та 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений 21.11.2023 Полтавським апеляційним судом за ч.1 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 визначено з 11.01.2020, кінець строку покарання - 11.03.2025.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.01.2020. За час перебування в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 25.06.2021 відбував покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». Впродовж відбування покарання характеризувався посередньо, мав 1 заохочення, стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере. Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу, але не робить для себе належні висновки. Комісією установи відмовлено у застосуванні ст.100(101) КВК України, а також у поданні на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. Має судові витрати в сумі 3140 грн, які не сплачено та майновий позов 109187 грн, але виконавчий лист в установу не надходив. На даний час перебуває в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Слід зазначити, що призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання - є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

Той факт, що засуджений ОСОБА_8 на момент розгляду клопотання фактично відбув половину строку, передбаченого п.2 ч.4 ст. 82 КК України, не може бути безумовною підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що впродовж усього часу відбування покарання засуджений характеризувався попередньо, отримав лише 1 заохочення 20.12.2021, будь-яких даних про працевлаштування немає та безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, не робить для себе висновки з програм диференційованого виховного впливу, будь-яких даних про відшкодування завданої шкоди та процесуальних витрат немає.

Крім цього колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, даний злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, що не вказує на його бажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_8 злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, а також відсутність обґрунтованих даних про виправлення засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали провадження в достатній мірі не містять доказів того, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність визначених законом підстав для заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4