Справа № 577/1026/24
Провадження № 1-кп/577/220/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001230 від 04 грудня 2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця с. Попівка

Конотопського району Сумської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого,

не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до постанов Конотопського міськрайонного суду від 25.01.2023, 07.04.2023, 17.04.2023 за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині ОСОБА_5 , з якою розлучений рішенням Конотопського міськрайонного суду від 04.10.2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань останньої, вчиненому за наступних обставин.

Так, згідно постанови Конотопського міськрайонного суду від 25.01.2023 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що 23.12.2022 об 11:00 год. ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 вчинив сварку відносно дружини ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та зміг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

Крім того, 23.12.2022 о 17:00 год. ОСОБА_4 за місцем мешкання в АДРЕСА_2 , вчинив сварку відносно дружини ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та міг завдати шкоду її психічному здоров`ю.

Також, згідно постанови Конотопського міськрайонного суду від 07.04.2023 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що 03.04.2023 о 15:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, згідно постанови Конотопського міськрайонного суду від 17.04.2023 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що 08.04.2023 о 16:00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .

Також, 03.12.2023 близько 14:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 де мешкає та перебувала його колишня дружина ОСОБА_5 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, почав вчиняти стосовно останньої психологічне насильство, яке виразилося у висловлюваннях нецензурною лайкою та діями, пов`язаними зі змістом приниження честі та гідності, неповаги до неї як до особистості, що призвело до психологічних страждань останньої.

Така поведінка ОСОБА_4 викликала у потерпілої ОСОБА_5 побоювання і, з метою припинити психологічне насильство, ОСОБА_5 викликала працівників поліції, внаслідок чого ОСОБА_4 припинив свої дії.

Унаслідок систематичного вчинення психологічного насильства, протягом тривалого часу, відчуваючи страх та занепокоєння, 04.12.2023 заради уникнення подальшого психологічного насильства стосовно себе, ОСОБА_5 звернулася до поліції з відповідною заявою про вчинення домашнього насильства.

Згідно висновку судової психологічної експертизи № 1871 від 14.02.2024 встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 перебуває в емоційному стані незначної психічної напруги (стрес), який пов`язаний із систематичним насильницько-психологічним тиском і поведінкою колишнього чоловіка ОСОБА_4 по відношенню до неї.

Вищевказані умисні дії, які виразилися у систематичному психологічному насильстві стосовно колишньої дружини ОСОБА_5 , призвели до психологічних страждань потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчиняв домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , за обставин викладених в обвинувальному акті. У ОСОБА_5 просив вибачення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, з приводу міри покарання покладається на розсуд суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Зокрема, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого судового розгляду

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів.

Суд не погоджується з висновком пробації за яким виправлення особи неможливе без позбавлення або обмеження волі та без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При цьому суд виходить з того, що положеннями ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше не судимий (а.с. 26-27), на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 31-32), за місцем проживання надходили скарги від дружини щодо вчинення домашнього насильства, від інших мешканців скарг не надходило (а.с. 33)

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Потерпіла з приводу покарання поклалася на розсуд суду.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, та призначення покарання у виді громадських робіт.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до потерпілої, його колишньої дружини ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи, із покладенням обов`язку, будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої .

На думку суду, призначене судом покарання та обмежувальні заходи є необхідними і достатніми для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами нових кримінальний правопорушень.

Цивільний позов не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 374-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винниму вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, строком на один місяць, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1