Справа №639/2277/22
Провадження№1-кп/639/103/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Жовтневийрайонний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участюсекретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника, адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованого в ЄРДР 07 червня 2022 року за №0000429 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 в період часу з 21 травня 2022 р. по 22 травня 2022 р., в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 р. (остання редакція 01.04.2022).

ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на 6 поверсі в будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спочатку підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_10 , що розташована по сусідству, які були відчинені та зламані внаслідок вибуху, що стався 01 березня 2022 р. поблизу даного будинку. Потім ОСОБА_9 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_4 , пройшов до приміщення кухні та таємно, непомітно для оточуючих, почав переміщати холодильник «Beko» білого кольору з 2 відділеннями до квартири АДРЕСА_5 , в якій ОСОБА_9 мешкає, та яка розташованої на тому ж поверсі, поруч з квартирою АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, яке перебувало у власності ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_9 , бажаючи довести свій злочинний задум до кінця, розмістив викрадене майно, належне ОСОБА_10 у власній квартирі.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №266М, вартість викраденого майна (холодильника «Beko») склала 5876 грн. 85 коп.

Таким чином, ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 5876 грн. 85 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, пояснив суду, що крадіжки не вчиняв, пред`явлене обвинувачення відхиляє.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає сам, та іноді до нього приїжджають батьки. Поряд із ним мешкають, у квартирі 208, за тією же адресою, ОСОБА_11 , у квартирі 212, Синявська- ОСОБА_12 , у квартирі 218 мешкала ОСОБА_13 , але вона нещодавно померла, у квартирі 210 не проживають. Власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_10 , який вже тривалий час проживає у Німмечині. Так, під час обстрілу державою агресором рф м. Харкова, 01 березня 2022 вхідні двері вказаної квартири було деформовано, в результаті чого вони взагалі не зачинялись. У травні 2022 року ОСОБА_9 подзвонила мати та повідомила, що вони з батьком деякий час проживатимуть разом з останнім, матір хворіє на хронічні захворювання, та у зв?язку з чим приймає ліки, які потрібно зберігати у холодильнику, оскільки напередодні у ОСОБА_14 зламався холодильник, саме тоді, він вирішив забрати до себе до дому холодильник, який належить ОСОБА_10 , та який знаходився у квартирі 210. При цьому, ОСОБА_15 намагався знайти контакти потерпілого, питаючи про них у сусідів, проте таких контактів ні у кого не було. 20.05.2022 обвинувачений самостійно увійшов до квартири, яка належить ОСОБА_10 та пересуваючи на колесах, які розташовані на холодильнику, перевіз його до себе у квартиру, де почав ним користуватися. На уточнюючи питання, ОСОБА_9 що залишити холодильник у квартирі 210, він не міг, оскільки матері постійно потрібні ліки, навіть вночі, а вхідні двері гучно відчиняються, також для того щоб холодильник виконував свої функції його потрібно було включити у розетку, а для цього потрібно було включити лічильник споживання електроенергії, крім того ОСОБА_14 зазначив, що таким чином намагався захистити вказаний вище холодильник від мародерів, які змогли б потрапити до квартири, яка належить ОСОБА_10 . 27.05.2024 увечері ОСОБА_14 почув шумну розмову у під*їзді, вийшов туди, та побачив чоловіка на ім*я ОСОБА_16 , який за проханням власника квартири ОСОБА_10 доглядає за нею, разом зі співробітниками поліції, та яким ОСОБА_14 одразу повідомив, що холодильник знаходиться у нього та що він його взяв на деякий час, доки він не відремонтує свій, на що ОСОБА_16 відповів, що претензій до ОСОБА_14 він немає, про це останній також повідомив і співробітників поліції та вони розійшлись. Через декілька днів ОСОБА_14 за телефонував ОСОБА_16 для того щоб вирішити, як бути далі, на що останній повідомив, що звернувся до поліції із заявою щодо крадіжки вчиненої ОСОБА_9 та запропонував йому повернути холодильник, купити пральну машину, посуд та сплатити грошей, на що ОСОБА_9 відмовився. Тоді в цей же день за ОСОБА_9 приїхали співробітники поліції та відвезли його до в Жовтневого відділу поліції, де він підписував документи, а також написав розписку, в якій зазначив, що збереже холодильник доки його не заберуть власники. На питання суду, чи вважає ОСОБА_9 свої дії протиправними, останній відповів, що так звісно він не повинен був без відома потерпілого чіпати його речі, але ж по перше ОСОБА_9 повідомив про свої наміри сусідів, та вони були не проти того, щоб ОСОБА_9 взяв холодильник, хоча нікому з них це майно не належало. Проте ОСОБА_9 зазначив, що не мав наміру лишати холодильник у себе, він повернув би його, коли відремонтував свій.

Аналогічні покази, показам обвинуваченого надала свідок ОСОБА_17 , при цьому зазначивши, що ОСОБА_9 позичив холодильник у ОСОБА_10 на деякий час, саме для неї, оскільки вона страждає на ряд захворювань від яких приймає ліки, а деякі з них потрібно зберігати у холодильнику. Крім того, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 вирішили забрати холодильник, ще і для того щоб захистити від мародерів, які вільно змогли би зайти до квартири, яка належить ОСОБА_10 , та вкрасти йог абоякось пошкодити.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 більш 30 років, у зв`язку з воєнним станом у країні та нападом на Україну рф, 01.03.2022 стався сильний вибух, в результаті чого сусідські вхідні двері, а саме у квартирі 210, деформувались та не зачинялись. до 20.05.2022 до даної квартири ніхто не заходив, проте саме в цей день до свідка підійшов ОСОБА_9 , до якого повинні були приїхати батьки та який проживає в 211 квартирі, та почав питати контакти ОСОБА_19 , який є власником вказаної вище квартири, ОСОБА_20 - ОСОБА_21 відповіла, що особисто вона їх не знає, тоді ОСОБА_9 спитав у неї чи не буде вона проти, якщо він візьме з 210 квартири холодильник на деякий час, та розповів, що до міста повертаються батьки, та деякі ліки матері потрібно зберігати саме у холоді, свідок відповіла згодою. 27.05.2022 перевірити все лі порядку з квартирою, прийшов чоловік на ім*я ОСОБА_16 та який за проханням власника квартири АДРЕСА_3 приглядає за її зберіганням, та побачивши, побачивши, що деякого майна не вистачає та не має на місці останній викликав поліцію, при цьому ОСОБА_9 самостійно ОСОБА_16 , що холодильник взяв він на деякий час доки не відремонтує свій. На питання суду чи має вона відношення до цього холодильника, а саме чи є вона його власницею або користувачем,свідок відповіла, що цей холодильник належить ОСОБА_10 та жодного відношення до цього майна остання не має.

Аналогічні покази, показам свідку ОСОБА_20 - ОСОБА_21 надав свідок ОСОБА_11 , який також зазначив, що у травні 2022 до нього підійшов ОСОБА_9 та спитав чи не знає свідок, як зв`язатися з власником квартири 210, на що ОСОБА_11 відповів, що взагалі не знає, як вінвиглядає, тоді ОСОБА_9 спитав у останнього чи не буде він проти, якщо він на деякий час з квартири 210 візьме холодильник, тому що її вийшов зі строю, свідок відповів, що не заперечує, хоча і майно йому не належало.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що йогознайомий ОСОБА_10 , який вже тривалий час перебуває у Німмечині, проте має у м. Харкові квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , попросивйогодоглянути за нею. У двадцятих числах травня 2022 ОСОБА_22 знаходився біля вказаного вище будинку та звернув увагу на відчиненіуквартирі вікна, які за день до цього він особисто закривав, захивлювався та вирішив викликати поліцію, дочекавшись останніх вони усі разом піднялись до квартири, де ОСОБА_22 звернув увагу що деякі речі зникли, аж раптом вийшов ОСОБА_9 та повідомив, що холодильник зараз знаходиться у нього, він позичив його на деякий час, доки не відремонтує свій, також ОСОБА_9 пообіцяв купити нові вхідні двері та посуд, а також повернути холодильник, проте нічого з обіцяного ОСОБА_9 не зробив, тому вони і звернулись з заявою до поліції.

Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала обвинувачення відносно ОСОБА_9 та звернулась до суду з цивільним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Участь в судових засіданнях приймали його представники.

Аналізуючи показання обвинуваченого та свідків, допитаних в судовому засіданні, суд приходить до висновку про беззаперечне підтвердження вини ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині та хибність його позиції щодо відсутності складу злочину в його діях.

З показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 суд робить висновок, що протиправне вилучення чужого майна здійснювалось у присутності сторонніх осіб (свідків), які не усвідомлювали злочинного характеру дій ОСОБА_9 , вважаючи що цим майном він має право розпорядитись. Тобто, у свідків, які спостерігали та були освідомленні щодо протиправного вилучення обвинуваченим майна, було відсутнє чітке розуміння щодо правового режиму і фактичної належності майна та повноважень ОСОБА_9 стосовно майна. Свідки хибно вважали, що ОСОБА_9 має право без згоди власника майна, його вилучити, обернути на свою користь та начебто на законних підставах користуватися цим майном. З показів обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що вилучаючи майно за обставин, викладених вище, він розраховував, що його дії не будуть сприйматися свідками, у присутності яких це майно вилучалось, та які були освідомленні про його дії, як протиправні. При цьому, для введення свідків в оману щодо не протиправності своїх дії, ОСОБА_9 використовував ту обставину, що об`єктивно склалася на момент здійснення крадіжки, а саме сімейні обставини, пошкодження його особистого майна в наслідок обстрілів з боку збройних сил держави агресора та неможливість термінового його відновлення.

Також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 при допиті повідомили, що на теперішній час розуміють, що вилучення чужого майна є неправомірним, а на той час вважали можливим користування холодильником ОСОБА_9 , оскільки склалася відповідна обстановка в наслідок вторгнення рф на територію України та тривалих обстрілів у зв`язку з цим.

Стосовно твердження обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо намагання зберегти майно ОСОБА_10 , у зв`язку з чим холодильник було протиправно вилучено з квартири потерплого, суд вважає не переконливими, оскільки обвинуваченим не було вчинено будь-яких законних дії, направлених на таке збереження, обвинувачений не звертався з цього приводу до компетентних органів, а навпаки, потрапивши до квартири потерпілого викравши холодильник, залишив інше майно у вільному доступі іншим особам, при цьому пошкоджені вхідні двері не було відремонтовано або опечатано.

Також суд не погоджується з позицією обвинуваченого, щодо наміру повернення майна потерпілому, оскільки ця позиція спростовується показаннями свідка ОСОБА_22 та інформацією, викладеною в Рапорті СТ інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 .

Суд дотримавшись принципів змагальності та диспозитивності при дослідженні доказів сторін по справі, дослідив їх безпосередньо в судовому засіданні за участі учасників кримінального провадження.

На винуватість ОСОБА_9 у скоєнні злочину, який є предметом теперішнього розгляду вказують наступні докази:

07.06.2022 р. відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР під №0000429, що в період часу з 24.02.2022 р. по 29.05.2022 р. у громадянина ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_7 невідомі особи вчинили крадіжку майна, в умовах воєнного стану. Відомості внесено за усною заявою (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

В рапорті СТ інспектора ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 зазначено, що 29.05.2022 р. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_7 скоєно крадіжку та сусіди з кв. 211 відмовляються повертати майно, яке належить ОСОБА_10 . В рапорті зазначено, що раніше сусідка з квартири АДРЕСА_5 , а на теперішній час вона речі не повертає та заявляє, що будуть це питання вирішувати в суді. Заявник ОСОБА_22 .

Згідно рапорту від 02.06.2022 р. №4808 встановлено, що ст. о/у СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП ОСОБА_24 доповів начальнику ВП про надходження 29.05.2022 р. заяви ОСОБА_10 про вчинення крадіжки його особистого майна. 31.05.2022 р. представник ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_6 особисто звернувся із заявою про вчинений злочин, оскільки потерплий усвідомлений про вчинення протиправного діяння та знаходиться за межами території України.

ОСОБА_9 надано заяву слідчому СВ ВП №1 ХРУП №3 ШУНП в Харківській області про погодження на огляд його квартири за адресою: АДРЕСА_1 (29.05.2022).

Протоколом огляду місця події від 29 травня 2022 р., проведеним слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області в присутності двох понятих. Місцем огляду є квартира АДРЕСА_8 . Оскілки потрапити в приміщення квартири АДРЕСА_3 не представилось можливим, слідчим були зафіксовані пошкодження вхідної двері цієї квартири та проведено огляд квартири АДРЕСА_5 , яка розташована на одному поверсі, та в приміщенні якої виявлено холодильник. В квартирі №211 знаходився ОСОБА_9 , в присутності якого було проведено огляд. В графі «протокол прочитано, записано» є відмітка «вірно, без зауважень». ОСОБА_9 та понятими цей протокол підписано. Фототаблиця до протоколу із зображення вхідної двері квартири АДРЕСА_3 додається до протоколу.

29 травня 2022 р. ОСОБА_9 надав слідчому розписку про отримання на відповідальне зберігання холодильника, який (зі слів ОСОБА_9 ) взяв в квартирі АДРЕСА_9 . Матеріали кримінального провадження не містять відомостей чому саме слідчий вирішив залишити холодильник особі, яка цією річчю незаконно заволоділа.

10.06.2022 р. ОСОБА_17 надала згоду на проведення огляду в квартирі АДРЕСА_10 .

Протоколом огляду місця події від 10 червня 2022 р., проведеного слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за участі двох понятих та ОСОБА_17 . Місцем огляду є вказана квартира АДРЕСА_10 де виявлено та в подальшому вилучено холодильник «Beko». Фототаблиця до протоколу додається.

Протоколом огляду місця події від 10 червня 2022 р., проведеного слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за участі двох понятих та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 . Місцем огляду є вказана квартира АДРЕСА_4 . В ході цієї слідчої дії було зафіксовано внутрішню обстановку в квартирі та відсутність викраденого холодильника. В подальшому вилучений в ході огляду місця події холодильник було передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2022 р. за участі ОСОБА_9 .

Висновком судово - товарознавчої експертизи від 08 серпня 2022 р. Вартість викраденого майна, холодильника «Beko», склала 5876 гр. 85 коп.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом, мають доказову змістовність щодо вини ОСОБА_9 .

Беручи до уваги невизнання ОСОБА_9 своєї вини суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повномуобсязі, допитав обвинуваченого, свідків, розглянув справу з дослідженням доказів сторін по справі в повному обсязі, дотримуючись принципу змагальності в судовому процесі.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, які встановленні при розгляді даного кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Визначаючи кваліфікацію дії ОСОБА_9 вірною за ч. 4 ст. 185 КК України, суд не погоджується із доводами сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого ознак злочину, передбаченого цією нормою, оскільки, при дослідженні та аналізі показань обвинуваченого та свідків, а також наданих доказів в сукупності було встановлено, що таємне викрадення стосується і випадків коли, протиправне вилучення чужого майна здійснюється в присутності сторонніх осіб, які не усвідомлювали злочинного характеру дій винного, вважаючи, що таким майном він має право розпорядитися. Тобто, коли у осіб, які спостерігають за протиправним вилученням майна, відсутнє чітке розуміння щодо правового режиму майна його фактичної належності або повноважень винного стосовно такого майна. Вилучаючи таке майно за таких обставин, винний розраховує, що його дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких це вилучення здійснюється, як протиправні. При цьому для введення сторонніх осіб в оману щодо законності своїх дій винний може використовувати обставини, що об`єктивно склалися на момент вилучення чужого майна, сам створювати у таких осіб враження їх правомірності. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 перед тим, як заволодіти чужим майном, запевнив сусідів, які в подальшому були допитані як свідки, в правомірності своїх дії. При допиті свідків судом, останні погодились, що без дозволу власника майна, таке заволодіння було не законним, але ж на момент вчинення злочину вважали, що ОСОБА_9 мав право взяти чужі речі та користуватися ними. В своєму допиті обвинувачений ОСОБА_9 вважав свої дії не протиправними, оскільки заволодів холодильником без дозволу його власника, а саме потерпілого ОСОБА_10 .

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 66, ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій. Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання, суд керується принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, особу ОСОБА_9 , його відношення до скоєного злочину, повернення викраденого майна, а також наслідки вчиненого ним злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання непов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, та поклавши на останнього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Представником потерпілого, адвокатом ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов не визнав, оскільки вважає, що холодильник був повернутий за належністю потерпілому ОСОБА_10 без пошкоджень, та взагалі останній ним не користувався, а інкримінований йому злочин не вчиняв.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивачем не надано обґрунтованих та належних доказів, які підтверджують завдання йому такої шкоди, а саме викрадення ОСОБА_9 пральної машини та є поза межами пред`явленого обвинувачення.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що заявлена потерпілим ОСОБА_10 позовна заява про стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 15000 грн. не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

В позовній заяві та в судовому засіданні, в обґрунтування зазначеного розміру стягнення моральної шкоди, потерпілий зазначив, що через не відшкодування йому матеріальних збитків, обвинувачений завдав йому моральної шкоди.

Вказане є суб`єктивним припущенням потерпілого, що всупереч п.5 ч.3 ст.175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не підтверджено доказами та визнається судом неспроможним.

При цьому, суд констатує, що потерпілий не виконав визначеного ЦПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не довів перед судом заявлений ним розмір моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості а співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Також, суд звертає увагу, що предметом позову є матеріальна шкода за пропажу майна на суму 5876, 85 грн., а саме: холодильника «Bеко».

Суд в силу ст. 337 КПК України проводить судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд констатує, що відшкодування шкоди можливе у випадку, якщо особа доведе чи була їй завдана така шкода, та у випадку, якщо вона доведе вину заподіювача шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Потерпілим не доведено перед судом заподіяння йому моральної шкоди, а також такого матеріального стану відповідача, який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги потерпілого.

За встановлених судом обставин та наведених підстав, суд вважає, що цивільний позов представника потерпілого, адвоката ОСОБА_7 поданий в інтересах потерпілого ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову експертизу у розмірі 566 грн. 31 коп.

В задоволенні цивільного позову представника потерпілого, адвоката ОСОБА_7 поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 відмовити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1