Справа № 333/6003/21
Провадження № 1-кп/333/117/24
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальних проваджень № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, № 0000641 від 03.06.2021 р. відносно ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України №0001065 від 22.11.2020 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувають кримінальні провадження № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, № 0000641 від 03.06.2021 р. відносно ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України №0001065 від 22.11.2020 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначив, що для забезпечення належної явки обвинуваченого ОСОБА_12 в суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу - тримання під вартою з тих підстав, що ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Зібранні слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_12 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, показаннями потерпілого, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_12 офіційно не працевлаштований, що може свідчити про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність та він може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя. ОСОБА_12 раніше судимий за вчинення різнорідних злочинів, в тому числі корисливої направленості, тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1. 5, ч. 1. ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_12 може: переховуватися від органів суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив суд змінити йому запобіжний захід. Зазначив, що порушуються його Конституційні права та йому незаконно було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_9 . Просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 .

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при розгляді клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 18.04.2024 року ОСОБА_9 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.04.2024 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

ОСОБА_9 раніше засуджений, не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків не має, проживав до затримання в АДРЕСА_1 , яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Посилання ОСОБА_9 , на наявність місця проживання у м.Запоріжжі, не може бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, оскільки це жодним чином не спростовує наведені в ухвалі суду висновки про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжують існувати ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, можливість вчинити інший злочин та намір впливати на потерпілих.

Доцільність продовження строку тримання під вартою, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Посилання обвинуваченого на те, що йому незаконно обрано запобіжний захід, суд вважає безпідставним, оскільки п.2ч.1ст.178 КПК України прямо передбачає враховувати під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу обвинуваченому «…тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується…»

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Співставляючи доводи клопотання сторони обвинувачення з обґрунтуванням, наведеними обвинуваченим та його захисником, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Зокрема, санкція ч. 3 ст. 187 КК України відносить цей злочин до особливо тяжких, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про наявність даного ризику також враховується те, що обвинувачений постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків в м. Запоріжжі не має, раніше судимий до покарання у вигляді позбавлення волі, яке відбував в місцях позбавлення волі. З урахуванням напруженої ситуації в регіоні через проведення збройної агресії російської федерації проти України, та того що обвинувачений мешкав та був зареєстрований на непідконтрольній Україні території, та неодноразово зазначаючи про те, що він є уродженцем села Лапуховка Руднянського району, Волгоградської області та має необґрунтовано нав`язаний статус громадянина України, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що призначення більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку неможливе.

Відомості про особу обвинуваченого не надають суду підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Тривалість судового розгляду, в даному випадку не спростовує необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити та необхідністю забезпечення явки інших учасників процесу, поведінкою обвинувачених, що саме по собі не утворює підстав для звільнення з-під варти та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжує існувати ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, можливість вчинити інший злочин та намір впливати на свідків та потерпілих.

Суд вважає, що застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 314-316, 331, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_13 про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме до 10 серпня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1