Справа № 201/3576/24
Провадження № 1-кс/201/1206/2024
УХВАЛА

02 квітня 2024 року Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

УСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій представник скаржника просить суд: зобов`язати відповідальну особу - Заступника начальника ВП №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області-начальника слідчого відділу невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 129 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обґрунтування скарги представник скаржника посилається на те, що на ім`я начальника відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області подано заяву про внесення відомостей до ЄРДР, що зареєстроване у ЖЄО заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області за № 6667 від 07.03.2024 року, проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося. Крім того, представник зазначив, що відповідь про відмову внесення відомостей до ЄРДР ("Про розгляд зверення") отримана ОСОБА_3 нарочно у ВП №5 "18" березня 2024 року, тому, бездіяльність має місце з дати отримання відповіді коли про неї стало відомо. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо, вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення. По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку.

Як слідує із скарги, яка надійшла до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» 26.03.2024 року, та доданих до неї матеріалів, представник заявника звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань поза межами десятиденного строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, оскільки як зазначає сам представник та вбачається з матеріалів, доданих до скарги, 07.03.2024 року ОСОБА_3 звернувся до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР, що зареєстрована у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області за № 6667 від 07.03.2024 року.

Однак як вказано вище, бездіяльність, яка може бути предметом судового розгляду за п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, є вчиненою після спливу 24 годин з часу подання уповноваженій законом особі заяви про кримінальне правопорушення і строк оскарження такої бездіяльності відраховується саме з цього часу, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник з повідомлення органу поліції.

Проте представник до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою звернувся лише 26.03.2024, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою скаржника.

Водночас представник у скарзі не порушує питання про поновлення строку для оскарження бездіяльності уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, суд роз`яснює, що заявник не зобов`язаний з`ясовувати про долю поданої ним заяви про кримінальне правопорушення, а, отже, і подальше з`ясування ним такої долі поданої заяви жодним чином на поважність пропуску строків оскарження не впливає. Натомість заявник після спливу 24 годин з моменту подання ним особисто заяви про кримінальне правопорушення в межах визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку без звернення до слідчого щодо з`ясування результатів розгляду його заяви - міг та мав право звернутись одразу і безпосередньо до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і щодо цього слідчому судді не надано доказів щодо наявності обставин, які б об`єктивно унеможливлювали звернення заявника зі скаргою безпосередньо до слідчого судді в межах десятиденного строку після завершення 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що скаргу підписано ОСОБА_2 , як адвокатом. На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 надав ордер про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 , однак одночасно не долучив копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51- 9792 кмо 18) у ч. 1 ст. 50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження адвоката на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні). При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

При цьому таке, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю має бути належним чином оформлене (див. ухвалу ККС ВС від 03.04.2020 у справі № 487/2256/17), а саме засвідчено, як копія.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для повернення скарги на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скаржникові.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст.303-304 КПК України, із даною скаргою. Водночас слідчий суддя вважає за необхідне довести до відома те, що незважаючи на пропущений ним встановлений ч.1 ст.304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову, за потребою, звернутися до суду із скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням відповідних підстав.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1