Провадження №1-кп/521/1144/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001489 від 14.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у невстановлений час та місці, однак не пізніше 2021 року, при невстановлених обставинах придбав кастет.

Надалі ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою самооборони та з мотивом носіння та користування вилученим з обігу майном без законних підстав, а також без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п.2,4,9,10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, почав носити з собою без передбаченого законом дозволу холодну зброю - кастет, який належить до категорії контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії.

В подальшому, 14 жовтня 2023 року приблизно о 17 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , з прямим умислом, з метою самооборони та з мотивом носіння та користування вилученим з обігу майном без законних підстав та відповідного дозволу, продовжував носити з собою зазначений кастет до моменту його вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області під час огляду місця події о 18:13 год 14.10.2023 року.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 263 КК України, а саме як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

15.11.2023 року між прокурором та обвинуваченим та його захисником було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, стягувати з ОСОБА_6 процесуальні витрати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до нетяжкого злочину, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника 15.11.2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.263 КК України кваліфіковано правильно, як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 15.11.2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, має вищу освіту, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Також, ОСОБА_6 , роз`яснено можливість чи неможливість застосування ст. ст. 69, 75 КК України, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ст. 76 КК України та інше).

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи зброї №СЕ-19/116-23/18206-ХЗ від 17.10.2023 року у розмірі 956,00 грн.

На підставі ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: кастет який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /сейф-пакет №2937603/ - знищити.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2023 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 1 /однієї/ тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи зброї №СЕ-19/116-23/18206-ХЗ від 17.10.2023 року у розмірі 956,00 грн.

Речові докази по справі: кастет який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /сейф-пакет №2937603/ - знищити.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1