Справа № 307/1670/24
Провадження №1-кс/307/276/24
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

26 квітня 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 24 квітня 2024 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000342, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що 18 квітня 2024 року, приблизно о 17 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Вenz ML280 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по своїй смузі руху по вул. Миру в с. Підплеша, біля буд. 123, не дотримавшись бокового інтервалу, виїхала на узбіччя, де допустила наїзд правою частиною автомобіля на ОСОБА_6 , яка рухалась в попутному з авто напрямку по узбіччі дороги, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою правої половини грудної клітки та правого кульшового суглобу.

18 квітня 2024 року в ході огляду місця події в АДРЕСА_1 на території КНП «Тячівська РЛ» виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Вenz ML280 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала та який перебуває у власності ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого майна.

Під час розгляду клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в обґрунтування вказаного клопотання посилалася на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибула, однак її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положенням п. 3 ч. 2 цієї статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Із зазначеного клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2024 року за №0000342 за ч. 1 ст. 286-1 КК України ( а. с. 10).

Із постанови про визнання речовим доказом від 19 квітня 2024 року відомо, що автомобіль марки «Mercedes Benz ML280 CDI», номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а. с. 7).

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному №0000342, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме - автомобіль марки «Mercedes Benz ML280 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити заступника начальника ОСОБА_3 та не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати власнику майна ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 01 травня 2024 року о 15 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1