Справа №333/4417/24
Номер провадження 1-кс/333/1654/24
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

03 червня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002609, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 року слідчий першого слідчого відділу ((з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом начальника Управління поліції охорони в Запорізькій області № 205 о/с від 02.08.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського водія групи реагування Василівського районного відділення Управління поліції охорони в Запорізькій області.

Наказом № 140 о/с від 23.05.2022 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» сержанта поліції ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 до 23.05.2022 являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді поліцейського - водія групи реагування Василівського районного відділення Управління поліції охорони в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території

м. Дніпрорудне Василівського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на тимчасово окупованій території Запорізької області та, зокрема, на тимчасово окупованій території м. Дніпрорудне Василівського району, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно з початку квітня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

Після цього, ОСОБА_5 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної влади РФ, а саме у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1 , а також виконував вказівки і розпорядження окупаційної влади РФ, здійснював чергування у складі вказаного незаконно створеного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказані дії шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За даним фактом 27.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0002609 за ч. 2 ст. 111 КК України.

12 лютого 2024 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Складене 12 лютого 2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього на 19 лютого 2024 року, 20 лютого 2024 року та 21 лютого 2024 року до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) були опубліковані 15 лютого 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

Так, після повідомлення про підозру ОСОБА_5 за викликами до органу досудового розслідування не з`явився.

Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

22 лютого 2024 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

27.03.2024 року постановою прокурора матеріали кримінального провадження № 0000064 від 16.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділено в окреме кримінальне провадження під № 0002609.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколами допитів свідків;

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка з кадастровим номером :06:107:0116 (частка 1)

Таким чином, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою забезпечення кримінального провадження в частині можливої конфіскації майна підозрюваного, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, за змістом якої клопотання підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Захисник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що першим слідчим відділом ((з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002609 від 27.03.2024 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

09 червня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Складене 12 лютого 2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього на 19 лютого 2024 року, 20 лютого 2024 року та 21 лютого 2024 року до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) були опубліковані 15 лютого 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження. Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

Так, після повідомлення про підозру ОСОБА_5 за викликами до органу досудового розслідування не з`явився.

Разом з тим, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

22 лютого 2024 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

27.03.2024 року постановою прокурора матеріали кримінального провадження № 0000064 від 16.04.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділено в окреме кримінальне провадження під № 0002609.

Підозрюваний, відповідно до вручених повісток, станом на теперішній час, безпідставно не з`явився до органу досудового розслідування та про причини неявки не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколами допитів свідків;

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка з кадастровим номером :06:107:0116 (частка 1)

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_5 , на яке слід накласти арешт, а саме:

-будинок АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка з кадастровим номером :06:107:0116,

підлягає конфіскації, як вид покарання за вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та відповідно положень ст. 170 КПК України майно ОСОБА_5 необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даній стадії кримінального провадження під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не входить до повноважень слідчого судді та слідчий суддя не наділений компетенцією, перевіряти обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність осіб до злочину, з`ясовувати та перевіряти обставини вчинення злочину, досліджувати докази на підтвердження чи спростування обставин вчинення злочину, перевіряти фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує та перевіряє коло питань, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002609, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України- задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-будинок АДРЕСА_2 ;

-земельна ділянка з кадастровим номером :06:107:0116.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1