Справа № 603/170/24
Провадження № 1-кп/603/34/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000013 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року,

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

та провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

В 2021 році, точну дату та час протягом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел навесні 2021 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи придбати без передбаченого законодавством дозволу вогнепальну зброю, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п. 1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, перебуваючи в с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області біля річки Дністер придбав у невстановленої особи, предмет за зовнішніми ознаками схожий на вогнепальну зброю, а саме: пістолет «МР-371» із серійним номером « НОМЕР_1 », та номером на магазині «8783-1» в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, а саме замінено ствол на нарізний калібром 9 мм (9x18 мм) та нанесено додаткові імітовані номерні позначення, який є короткоствольною, нарізною, вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, здійснивши таким чином придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи перенести без передбаченого законодавством дозволу вогнепальну зброю, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901- VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, переніс раніше куплений ним пістолет «МР-371» із серійним номером « НОМЕР_1 » та номером на магазині «8783-1» в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, а саме замінено ствол на нарізний калібром 9 мм (9x18 мм) та нанесено додаткові імітовані номерні позначення, який є короткоствольною, нарізною, вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснивши таким чином носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за незаконне зберігання вогнепальної зброї, передбачена кримінальна відповідальність, не маючи відповідного дозволу на зберігання вогнепальної зброї, з метою подальшого використання на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи зберігати без передбаченого законодавством дозволу вогнепальну зброю, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901- VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, у період з весни 2021 року, більш точну дату та час слідством встановити не вдалось, по 07:45 год. 10.01.2024, умисно, незаконно зберігав раніше придбаний та перенесений перероблений стартовий пістолет МР-371, виготовленим по типу бойового пістолета «ПМ», промислового виготовлення, за номером « НОМЕР_1 » та номером на магазині «8783-1» в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, а саме замінено ствол на нарізний калібром 9 мм (9x18 мм) та нанесено додаткові імітовані номерні позначення, який є короткоствольною, нарізною, вогнепальною зброєю, придатною для стрільби за місцем свого проживання, у приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , здійснивши таким чином зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність після придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу в лютому місяці 2022 року у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел направлений на придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи придбати без передбаченого законодавством дозволу бойові припаси, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями в лютому місяці 20'22 року, точну дату та час протягом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на ринку в м. Івано-Франківськ придбав у невстановленої особи патрони калібру 9 мм (9x18 мм) до пістолета Макарова промислового виготовлення у кількості п`яти штук, які є боєприпасами придатними до стрільби здійснивши таким чином придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел направлений на носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями в лютому місяці 2022 року, точну дату та час протягом досудового розслідування не встановлено, переніс раніше придбані патрони калібру 9 мм (9x18 мм) до пістолета Макарова промислового виготовлення у кількості п`яти штук, які є боєприпасами придатними до стрільби, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно переніс бойові припаси, здійснивши таким чином носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за незаконне зберігання бойових припасів передбачена кримінальна відповідальність, не маючи відповідного дозволу на зберігання бойових припасів, з метою подальшого використання на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи зберігати без передбаченого законодавством дозволу бойові припаси, у порушення вимог ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901- VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і ©холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, у період з лютого місяця 2022 року, більш точну дату та час слідством встановити не вдалось, по 07:45 год. 10.01.2024, умисно, незаконно зберігав раніше придбані та перенесені патрони калібру 9 мм (9x18 мм) до пістолета Макарова, промислового виготовлення у кількості п`яти штук, які є боєприпасами придатними до стрільби, за місцем свого проживання, у приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 здійснивши таким чином зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Отже, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також у незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

12.03.2024 року між прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. .

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, у вчиненому розкаявся, зазначивши, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості при цьому врахувавши щире каяття ОСОБА_3 як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні та активне сприяння розкриттю злочину.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 12.03.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин.

Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі відповідає як загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом так і санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням кримінального закону.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 12.03.2024 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана.

В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (ухвала Бучацького районного суду про арешт майна від 12.01.2024 року).

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме:

-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-24/587-БЛ від 17.01.2024 року, витрати якої становлять - 2271 грн 84 коп;

-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-24/576-БЛ від 19.01.2024 року, витрати якої становлять - 2271 грн 84 коп;

Керуючись ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.03.2024 року в кримінальному провадженні №0000013, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.03.2024 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, а саме за:

-судову експертизу зброї № СЕ-19/120-24/587-БЛ від 17.01.2024 року, витрати якої становлять - 2271 грн 84 коп;

-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-24/576-БЛ від 19.01.2024 року, витрати якої становлять - 2271 грн 84 коп, загальна сума яких складає 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн 68 коп.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.01.2024 року (Справа №595/54/24) скасувати.

Речові докази:

-пістолет стартовий МР-371 виготовлений по типу бойового пістолета «ПМ», промислового виготовлення за № НОМЕР_1 та номером на магазині 8783-1 в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, а саме змінено ствол на нарізний калібром 9 мм (9x18 мм), магазин до нього, марлевий тампон, яким зроблено протяжку каналу ствола в полімерному пакеті за номером НОМЕР_2 , в якому вони надійшли на дослідження та опечатано полімерною пломбою L87468534, які передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 - після набрання вироком законної сили знищити;

-2 (два) патрони із 5 (п`яти) наданих на дослідження та 3 (три) гільзи в сейф пакеті за № НОМЕР_3 , в якому вони надійшли на дослідження, горловина якого скріплена полімерною пломбою за номером НОМЕР_4 , які передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_4 після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1