Справа № 484/2351/24
Провадження № 1-кп/484/271/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження №0000310 від 15.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, депутатом будь-яких рад не являється, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, депутатом будь-яких рад не являється, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений та діяв станом на 14 березня 2024 року.

14.03.2024 близько 23.10 год. ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили піти до продуктового магазину ОСОБА_6 , який розташований за адресою АДРЕСА_3 . Так як приміщення магазину було зачинене, то в цей же час у ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та за пропозицією останнього, виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки майна з вказаного магазину.

Виконуючи задумане, користуючись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, переслідуючи корисливий мотив та злочинний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-протиправний та відкритий характер своїх дій, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, у період дії воєнного стану, ОСОБА_9 кинув у вікно магазину камінь, котрий знайшов на землі поряд, в результаті чого розбив скло металопластикового вікна. Після чого, через утворений отвір у вікні ОСОБА_3 проник до приміщення магазину, а ОСОБА_4 залишився стояти на вулиці біля вікна для того, щоб слідкувати за обстановкою та попередити ОСОБА_3 в разі небезпеки.

Перебуваючи у приміщенні магазину ОСОБА_3 , таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме:

- 1 (одну) пляшку пива «Львівське 1715» об`ємом 2,25л. вартістю 69,93грн.;

- 1 (одну) пачку цигарок «Camel Blue» по ціні 94,29 грн. за пачку, загальною вартістю 94,29 грн.;

- 2 (дві) пачки цигарок «Прилуки класичні 10 25шт. червоні» по ціні 79,99грн. за пачку, загальною вартістю 159,98грн.;

- 2 (дві) пачки цигарок « Rothmans Royals» 25шт. червоні» по ціні 88,57 грн. за пачку, загальною вартістю 177,14 грн.;

- 3 (три) пляшки енергетика «Рево» об`ємом 0,5л. по ціні 36,54грн., загальною вартістю 109,62грн. , а всього на суму 610,96 грн.

Викрадене майно ОСОБА_3 почергово передавав через розбите вікно ОСОБА_4 . В цей час до приміщення магазину увійшла ОСОБА_6 , яка відразу зрозуміла, що відносно неї вчиняється кримінальне правопорушення. Усвідомлюючи, що їхні дії носять відкритий характер та зрозумілі потерпілій, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не припинили свою злочинну діяльність та відкрито викрали майно ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальний збиток на суму 610,96 грн., після чого зникли з місця події, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинувачених, які визнали свою вину повністю, підтвердили те, що дійсно вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро каяться, просять суворо не карати.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просив врахувати обвинуваченому ОСОБА_3 пом`якшуючі покарання обставини, зокрема вчинення злочину вперше так як відсутня повторність, та обрати покарання із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим стром на 3 роки.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив врахувати думку потерпілої, яка пробачила обвинуваченому ОСОБА_4 і просила не позбавляти його волі, саме його підзахисний відшкодував потерпілій майнову та моральну шкоду, злочин скоїв вперше, щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину, а тому просить обрати покарання із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння злочину викладені в обвинувальному акті, а враховуючи те, що ОСОБА_4 вона знає змалечку, він її перепрошував, відшкодував їй повністю шкоду, то вона просить не позбавляти його волі, будь-яких матеріальних претензій не має. Покарання ОСОБА_3 просить обрати на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їм органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

Ознаку повторності, щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне виключити, так як під час судового розгляду суд не знаходить підстав кваліфікувати його дії в цьому кримінальному провадженні за кваліфікуючою ознакою «повторно».

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 4 ст. 186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше не судимим вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, не працює, характеризується посередньо, щире каяття обвинуваченого, добровільне усунення заподіяної шкоди, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілої, що дає підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 186 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд на підставі ч.5 ст.72 КК України враховує, що 15.03.2024 року ОСОБА_3 затримано, з обранням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, з розрахунку день за день позбавлення волі.

Залишити без змін обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше не судимим вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, не одружений, не працює, характеризується посередньо, щире каяття обвинуваченого, добровільне усунення заподіяної шкоди, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілої, що дає підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 186 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд на підставі ч.5 ст.72 КК України враховує, що 15.03.2024 року ОСОБА_4 затримано, з обранням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, з розрахунку день за день позбавлення волі.

Залишити без змін обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, враховуючи рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне стягнути з них на користь держави вартість проведеної у справі дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/115-24/6010-Д від 09.04.2024, витрати на проведення якої складають 2271,84 гривень, в рівних частках по 1135 грн. 92 коп. з кожного.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2024 року ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області накладено арешт на: дві пачки цигарок марки «Прилуки» червоні та пачку цигарок марки «Camel» сині, котрі були вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.03.2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 15.03.2024 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.03.2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 15.03.2024 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/115-24/6010-Д від 09.04.2024, на користь держави, по 1135 гривень 92 копійки з кожного.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.03.2024 року, а саме: дві пачки цигарок марки «Прилуки» червоні та пачку цигарок марки «Camel» сині.

Речові докази - дві пачки цигарок марки «Прилуки» червоні, одна пачка цигарок марки «Camel» сині та одна пачка цигарок Ротмас, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно квитанції №60 від 21.03.2024 року - знищити.

Речовий доказ - мобільний телефон Самсунг, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно квитанції №60 від 21.03.2024 року повернути - ОСОБА_4 .

Речовий доказ - 5СПУ та дактилоскопічні картки, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно квитанції №93 від 17.04.2024 року - знищити.

Речовий доказ - DVD диск з відеозаписом з камер спостереження - залишити в матеріалах справи.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1