Справа №760/806/24 1-кс/760/942/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ФОП ОСОБА_4 у порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ФОП ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із вищезазначеною скаргою, у якій просив зобов`язати уповноваженого слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0002314 від 09.08.2023, повернути ФОП ОСОБА_4 майно, яке тимчасово вилучено слідчими Солом`янського УП ГУНП у м. Києві під час обшуку 09 серпня 2023 року в офісному приміщенні (корпус «Д», 2 поверх) за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколом обшуку.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що 09 серпня 2023 року слідчими Солом`янського УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва у межах кримінального провадження №0002314 від 09.08.2023 в офісному приміщенні (корпус «Д», 2 поверх) за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого тимчасово вилучено майно, володільцем якого є ФОП ОСОБА_4 . Станом на час звернення до слідчого судді майно, яке тимчасово вилучено у ході проведення обшуку, перебуває у слідчого без правових підстав, а відтак підлягає негайному поверненню особі, в якої воно було вилучене.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 11 січня 2024 року визначено слідчого суддю ОСОБА_5 .

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року №1541 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_5 у зв`язку з її звільненням на підставі п.3 ч.6 ст.126 Конституції України, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 09 квітня 2024 року №1044/0/15-24.

Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 24 квітня 2024 року визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Перед початком судового розгляду від адвоката ОСОБА_6 надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна. Відтак, майно підлягає негайному поверненню. Крім того, адвокат просить розглянути клопотання без участі представника володільця майна.

У судове засідання сторона обвинувачення не з`явилась. Попередньо прокурор надіслав заяву про долучення доказів. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3 ст.306 КПК України).

Дослідивши матеріали скарги та додані документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст.7, 9 КПК України однією із засад кримінального провадження є законність. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 168 КПК України визначає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.1 ст.169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Таким чином, положеннями кримінального процесуального законодавства чітко визначені підстави для повернення тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року задоволено частково клопотання, надано дозвіл слідчим у кримінальному провадженні за №0002314 від 09.08.2023 року на проведення обшуку в адміністративному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ТОВ «ДМВ ГРУП» () та яке орендується ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в якому знаходиться «кол-центр», з метою відшукання та вилучення предметів, речей та документів, які мають доказове значення в кримінальному провадженні, а саме: бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час цієї діяльності. Надано слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0002314 від 09.08.2023 року, дозвіл на огляд та копіювання інформації з мобільних терміналів, сім карт, комп`ютерної техніки, серверного обладнання, магнітних та електронних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, що задіяні для здійснення протиправної діяльності, систем відео-аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, серверів, на які передається та записується інформація, із залученням відповідних фахівців та спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищевказаних електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту - на вилучення вищевказаної комп`ютерної техніки та носіїв інформації.

Відповідно до копії протоколу обшуку від 09 серпня 2023 року, на підставі ухвали слідчого судді в період з 16 год 59 хв до 02 год 17 хв проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Постановою прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 15 серпня 2023 року матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України №0002299, матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України №0002314, матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України №0002336 - об`єднано в одне провадження за №0002299.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 ст.190 КК України відмовлено.

Статус тимчасово вилученого майна набуває майно, вилучене під час обшуку. Крім того, КПК України передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор зобов`язаний звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

У той же час, слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на обшук прямо не передбачалось право органу досудового розслідування на вилучення конкретного майна, а отже вилучене у ході обшуку майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Крім того, слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт цього майна.

Також, слідчий суддя окремо наголошує, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України (ст.13 КПК України).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 ст.233 КПК України.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотання прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз (ч.1 ст.235 КПК України).

Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

У відповідності до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч.1 ст.22 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України).

Відтак, стороні обвинувачення відмовлено у накладені арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.169, 171, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу , - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0002299 від 08.08.2023 майно, вилучене у ФОП ОСОБА_4 у ході проведення обшуку 09 серпня 2023 року в офісному приміщенні (корпус «Д», 2 поверх) за адресою: АДРЕСА_1 - негайно повернути останньому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1