ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1871/24 Справа № 211/995/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі апеляційні скарги прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 квітня 2024 року, у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000045 від 16.01.2021року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

21.06.2016 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений з установи виконання покарань у 2017 році;

31.01.2019 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки;

відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 31.01.2019 року у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі; стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1307,60 гривень, вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Одринка Нововодолазького району Харківської області, який офіційно не працевлаштований, не одружений, без освіти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 2 роки, із покладенням обов`язків перебачених ст. 76 КК України. Вирок стосовно ОСОБА_10 не оскаржується.

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 15.01.2021 року приблизно о 22.00 годині обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 перебували за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своєю знайомою, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. У ході спілкування у особи, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить її вітчиму ОСОБА_11 .. Свій намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, та звернення його на свою користь вона повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на що останні погодились.

Надалі, 16.01.2021 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , діючи повторно, спільно з ОСОБА_10 та особою, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, сіли до автомобіля марки ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_12 , керування якого здійснював ОСОБА_7 , та по вказівці особи, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, попрямували до СТ «Надія», що розташоване по вул. Самарська в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. 16.01.2021 року приблизно в 01 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , та особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, прибули на автомобілі марки ВАЗ 2101, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, до території СТ «Надія», що розташоване по вул. Самарська у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та, перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля, розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 повинен чекати в автомобілі та спостерігати за обстановкою, а особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та ОСОБА_10 проникнуть до приміщення дачного будинку за вищевказаною адресою та таємно, шляхом подолання перешкод, вчинять крадіжку майна потерпілого ОСОБА_11 . Одразу після цього, ОСОБА_10 та особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, узявши із собою знаряддя злому, у виді викрутки, вийшли з автомобіля та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та звернення його на свою користь, діючи умисно, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан дачної ділянки та підійшли до приміщення, яке призначене для зберігання інвентарю та розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_5 , після чого особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя злому - викрутки, витягнула з вікна скло, а ОСОБА_10 за допомогою власної фізичної сили, вирвав два металевих прута з решітки на вікні, тим самим ОСОБА_10 та особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, подолали перешкоду з метою подальшого проникнення до приміщення.

Надалі, особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, проникла через вищезазначене вікно до приміщення, після чого почала передавати через вікно ОСОБА_10 речі, які належать потерпілому ОСОБА_11 , а саме: металеві з`єднання та крани для водопостачання у кількості 5 шт., продовжувач довжиною дроту 30м на два дроти з перетином 1мм, які цінності для потерпілого не представляють, аудіоколонку від акустичної системи «ВЕГА 15 АС-109» коричневого кольору вартістю 316,67грн., електричний тример «Forte» моделі «ЕМК-360» з металевою рамою сріблястого кольору вартістю 550грн., електропилу «Тайга» моделі «ПЦ-2200» темно-зеленого кольору у захисному пластиковому чохлі чорного кольору вартістю 816,67грн. Після цього особа, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вилізла через те саме вікно та спільно із ОСОБА_10 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, попрямувавши до автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, де на них чекав ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 та особою, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з вимкнутими фарами та габаритами поїхав у напрямку вул. Апостолівська у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, тим самим, разом з особою, яка ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2022р. оголошена в розшук і ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2022р. матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та ОСОБА_10 зник з місця скоєння злочину та обернули викрадене майно на свою користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/85 від 26.01.2021 - 1683,34 гривень.

На зазначене судове рішення обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду скасувати, визнати його невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого, ч.3 ст. 185 КК України. На обґрунтування своїх вимог вказує, що він не здогадувався, що буде скоюватись крадіжка, ОСОБА_13 повідомила, що треба поїхати до будинку її батьків та забрати особисті речі. Вказує, що не мав корисливого мотиву на крадіжку речей, усі зібрані по справі докази вказують на причетність саме ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_11 не має до нього жодних претензій. Також, при призначені покарання, суд не прийняв до уваги, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до досудової доповіді органу пробації, ризик небезпеки для суспільства середній, також орган пробації зазначив, що виправблення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.

Крім того, на вказаний вирок суду прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_15 подано апеляційну скаргу, в якій остання просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 має незняті та непогашені судимості за корисливі злочини, однак ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочин.

Також судом не враховано, що ОСОБА_7 ніде не працює, що свідчить про те, що останній не має законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності. Крім того, обвинувачений має низькі соціальні зв`язки, а саме: не перебуває у зареєстрованому шлюбі, місце реєстрації відсутнє, за місцем проживання характеризується посередньо.

Звертає увагу, що наявність малолітніх дітей у ОСОБА_7 не стало стримуючим фактором під час вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримала доводи апеляційної скарги прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_15 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, виклавши їх у вироку.

Вказаний вирок суду жодним зі сторін кримінального провадження не оскаржений щодо обвинуваченого ОСОБА_10 .

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , вона підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який не заперечив, що перебував у інкримінований час за місцем здійснення крадіжки та чекав в автомобілі, також не заперечив, що після того, як ОСОБА_16 та ОСОБА_10 повернулися з майном, їх переслідували на автомобілі, а він намагався втекти.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 , в наявності корисливого умислу та обізнаності, що він, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 будуть здійснювати крадіжку, тобто за попередньою змовою групою осбі, підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , який зазначив, що він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , розпивали спирті напої, згодом ОСОБА_16 запропонувала поїхати на дачу свого вітчима та вчинити крадіжку електроінструментів. Вони погодились, за кермом був ОСОБА_7 , потім, коли вони пішли до дачного будинку, ОСОБА_7 чекав їх в автомобілі, потім загрузили викрадене майно в автомобіль, по дорозі їх намагався хтось наздогнати, а ОСОБА_7 намагався уникнути переслідування, внаслідок чого потрапили в ДТП.

Аналогічні обставини обвинувачений ОСОБА_10 виклав під час проведення слідчого експерименту від 03.02.2021 року, в ході якого, детально та послідовно виклав обставини крадіжки, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 та подальшого їх переслідування.

Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_16 виділені в окреме провадження, у зв`язку із розшуком останньої.

Отже, показаннями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 можна стверджувати, що ОСОБА_7 беззаперечно був обізнаний про здійснення крадіжки, оскільки ОСОБА_17 запропонувала вчинити саме крадіжку у її вітчима, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 погодились, крім того розподілили, що ОСОБА_18 ,, чекає в автомобілі, а ОСОБА_10 з ОСОБА_16 йдуть до дачного будиночку. Більш того, під час прямування вже з викраденим майном, сам ОСОБА_7 намагався втекти від переслідування, отже беззаперечно розумів протиправність та незаконність своїх дій.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає позицію обвинуваченого щодо відсутності умислу на крадіжку та необізнаності, що вказані речі є чужими, як спосіб захисту від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин та як наслідок, покарання.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені ним крадіжки підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який зазначив, що ОСОБА_16 разом із друзями проникли до його дачного будинку та здійснили крадіжку електрообладнання.

Показаннями ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які показали, що переслідували автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , який намагався втекти.

Також судом досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, і обґрунтовано покладені в основу вироку суду, зокрема: протоколом огляду місця події від 16.01.2021р.; протоколом огляду місця події від 16.01.2021р.; протоколом огляду місця події від 16.01.2021р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2021р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2021р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2021р.; висновком експерта №19/104-17/1/128 від 28.01.2021, щодо слідів пальців рук; висновком судової товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/85 від 26.01.2021 року щодо вартості майна.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх зібрання та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо оспорювання фактичних обставин, необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 N 7, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК ( 2341-14), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи викладене, до обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо застосування покарання з іспитовим строком або призначити більш м`яке покарання, оскільки останнім порушено вимоги покладених на нього обов`язків за попереднім вироком.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є слушними.

Так, при призначені обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував обставини та характер скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, його наслідків; особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив злочин в період іспитового строку.

Також місцевим судом не встановлено обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при призначенні міри покарання належним чином не враховано, всі обставини скоєного кримінального правопорушення, один епізод злочинної діяльності скоєного за попередньою змовою групою осіб, беззаперечне усвідомлення ОСОБА_7 характеру його протиправних діянь, кількість та розмір викраденого майна, поведінку після вчинення злочину, намагання приховатися та втекти, особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічні корисливі умисні злочини, вчинив кримінальне правопорушення за даним вироком у період іспитового строку, має на утриманні малолітніх дітей, однак вказане не застерегло останнього від вчинення умисного, корисного злочину.

Отже враховуючи схиліть ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, не бажання ставати на шлях виправлення, приймаючи до уваги розмір завданих збитків та кількість викраденого майна, колегія суддів вважає обґрунтованим призначити покарання за вчинений ОСОБА_7 злочин, більш ніж в мінімальних межах передбаченої санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді 4 років позбавленні волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За попереднім вироком ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. За даним вирком, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення в період дії іспитового строку, отже невідбута частина покарання складає 5 років позбавлення волі, а тому покарання за даним вироком повинно бути більшим ніж 5 років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 років позбавлення волі, що є більшим ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком та призначене покарання за цим вироком, чим будуть дотримані вимоги ст. 71 КК України.

Такий розмір покарання, є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та відповідає ступеню тяжкості вчиненого діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, зазначене порушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга обвинуваченому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 31.01.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: