Провадження №1-кс/447/499/24
Справа №447/1680/21
У Х В А Л А

щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 березня 2024 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000387, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.309, ч. ст.310, ч.1 ст.309 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, інвалідом не являється, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

старший слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

28.03.2024 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання наведено таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» №863-XIV від 08.07.1999, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, за рахунок продажу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту наркотичних засобів, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 07:00 год. 26.03.2024, у невстановленому органом досудового розслідування місці та в невстановлений спосіб придбав у невстановлених, на даний час, органом досудового розслідування осіб наркотичний засіб «канабіс» та усвідомлюючи, що канабіс являється особливо небезпечним наркотичним засобом, який всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, зберігав за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 до 26.03.2024 з метою подальшого збуту.

Водночас, з метою припинення незаконної діяльності ОСОБА_4 , пов`язаної із незаконним збутом наркотичних засобів, 26.03.2024, на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 29.02.2024, проведено обшук квартири АДРЕСА_2 якої на праві часткової власності належить останньому, під час чого виявлено та вилучено 5 зіп пакетів із розфасованою речовиною рослинного походження зеленого кольору канабісом, 4 полімерних пакети із речовиною рослинного походження канабісом та два поліетиленові пакети, а також пластикове відро в яких містилася речовина рослинного походження зеленого кольору канабіс, електронні ваги, за допомогою яких останній проводив зважування та порційне фасування даної речовини з метою подальшого збуту.

Згідно з наказом міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

У ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

26.03.2024 ОСОБА_4 затримано, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.2 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України від 26.03.2024, протоколом обшуку від 26.03.2024; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 30.06.2023 та 21.11.2023, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/114-24/6936-НЗПРАП від 27.03.2024.

Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити. Вказав, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Крім цього, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи ті обставини, що під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного останній намагався змити в унітаз особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, а також викинути рюкзак через вікно в якому знаходилися вказаний наркотичний засіб у полімерних пакетах та пластиковому відрі, а також 253 порожні прозорі полімернізіп-пакети, 5 з яких були наповненими, рівномірно розфасованими пропорціями, таким чином останній намагався позбутися предмета вчиненого ним кримінального праовопрушення.

Окрім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Згідно проведених негласних слідчих розшукових дій існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу, зухвало за місцем свого проживання здійснював незаконний збут наркотичного засобу канабіс та амфетамін. Таким чином, наявні ризики передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання. В обґрунтування клопотання навів доводи, викладені у такому, просив таке задоволити, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та вказали, що жодних підстав для обрання такого виду запобіжного заходу немає. Ризики передбаченні ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не знайшли свого підтвердження. Просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період часу, оскільки на його утриманні перебуває хворий батько, однак у випадку, якщо суд прийде до висновку про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити йому співрозмірний розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги слідчого, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор у ході розгляду клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, довели ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не довели ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, який інкримінуються підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, однак, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справах «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищенаведене та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , а також те, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання є обгрунтованим та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до абз.2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, враховуючи вимоги абз.2 ч.5 ст.182 КПК України вважаємо за можливе визначити заставу в розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя вважає доведеними, слідчий суддя приходить висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а тому підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, із утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», що за адресою: АДРЕСА_3 , тобто до 24.05.2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 130 (сто тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393 640 (триста дев`яносто три тисячі шістсот сорок) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1