Справа № 445/1505/24
Провадження № 1-кс/445/547/24
04 липня 2024 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за його заявою від 16.06.2024,
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність посадових осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за його заявою від 16.06.2024 про кримінальне правопорушення вчинене відносно нього за ст. 384 КК України.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.
Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Так, у згаданому висновку суду касаційної інстанції зазначено, що зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Однак, ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, з наведеного вбачається, що визначальним критерієм підсудності скарг в порядку ст. 303 КПК України, є саме орган досудового розслідування (його місце знаходження).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом (Частина 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 384 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Зі скарги та долучених до неї матеріалів встановлено, що вона стосується оскарження бездіяльності посадових осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області щодо подій, які відбулися в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області. Зокрема, скаржник просить зобов`язати посадових осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за його заявою із правовою кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 384 КК України.
ОСОБА_2 вказує, що кримінальне правопорушення вчинене відносно нього в с. Йосипівка, Золочівського району Львівської області.
Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.
Слідчий суддя враховує, що у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Розділу 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скаргу на бездіяльність уповноважених осіб СД Золочівського РВП № 2 ГУНП у Львівській області розташованого у м. Буськ Золочівського району Львівської області слід повернути скаржнику, що не позбавляє останнього права звернення до відповідного слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування, адже саме у такій спосіб заявник може за встановленою законом процедурою реалізувати свої права.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306 КПК України,
скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за його заявою від 16.06.2024 - повернути скаржнику.
Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1